Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke
Dirbk, dirbk, bėdas pamiršk
Šokiai ir dainos palauks
Tegul fragliams linksma būna
- Mes esam Gobas. - Mokė.
- Vemblis. - Būberis.
Redė.
Jaunyli!
Sveiki!
Mano ridikėlis.
Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke Čia, Fraglių Roke
Čia, Fraglių Roke.
Norėsite piratų sumuštinių?
Juokis kiek nori, Sproketai.
Vis užmiegu su uniforma.
Bet, nepamiršk -
dirbdama piratų restorane, sumoku už savo mokslus ir tavo skanukus.
Galiu padirbėti padavėja, jei vėliau tai padės pakeisti pasaulį.
„Nuo dėdės Meto fragliui Gobui.“ Ir vėl?
Negaliu, negaliu, negaliu!
Turiu darbo, Sproketai!
Ką gi, didvyrės.
Miegojau tik keturias valandas,
bet šiandien turiu priduoti darbą apie mikroplastiko bioperdirbimą.
Na, bakterijomis.
Maži ėdrūs padarėliai sugrauš plastmasę vandenyne.
Aš taip nerašysiu, bet mintį supratai.
Bet kokiu atveju, jei jūs tą padarėte, galiu ir aš.
Nežinau, ar mano oda pašiurpo dėl to, kad žiūriu į jus, damos, ar dėl šalčio.
Bet tikrai siaubingai šalta.
Taip. Sugedo termostatas.
Nuostabu!
O dar tas šaltis, einantis pro skylę sienoje.
Pirmosios šalnos!
- Ei, Būberi, pirmosios šalnos! - A?
Ak, išties!
Tikras rojus kojinėms.
Moke, pirmosios šalnos!
Taip. Kaip ramu, tiesa?
Atsargiai! Praleiskit!
Pirmosios šalnos!
Viskas gerai. Ačiū, kad paklausėt.
Kas galėjo pamanyt, kad ant ledo galima čiuožinėti?
Ei, mano skalbinių virvė!
Vembli, Pirmosios šalnos!
Pirmosios šalnos! Pirmosios šalnos!
Gerai, gerai. Kvėpuojam.
Gerai, Pirmųjų šalnų tradicija.
Pirma eisime į Pasakotojos urvą
paklausyti legendos apie geriausią visos fraglijos tyrinėtoją,
šio sezono pažibą ir mano asmeninę didvyrę…
Mano asmeninio didvyrio asmeninę didvyrę!
Vienintelę nepakartojamą…
Ledinę Džo!
Ei, ei, jo
Mes mylim Ledinę Džo
Gerai. O kai paklausysime legendos apie Ledinę Džo,
- nueisime į Ledo urvus… - Aha.
…pažiūrėti, kur ji drįso vaikščioti,
kol…
Išnyko amžiams.
Eisiu į Pasakotojos urvą. Šiltai apsirenk.
- Susitiksime ten! - Gerai. Užsiimu vietą šalia tavęs!
Atleisk, Vembli. Aš sėdėsiu šalia savo geriausio draugo.
- Ką? - Tavęs!
Pirmosios Šalnos!
- Aš taip džiaugiuosi! - Aš irgi!
Taip. Nekantrauju vėl ją pamatyti. Išgirsti visą istoriją.
Pasakotoja!
Štai ji. Štai ji. Sveiki! Sveiki! Sveiki!
Varge.
Koks šiltas priėmimas.
O, taip! Ledinė Džo!
Ledinė Džo! Ledinė Džo!
Nesvarbu. Ir vėl judu.
Gerai. Legenda apie Ledinę Džo.
Kur mano skaitymo akiniai?
Štai kur jie.
Palaukit, ne.
Dabar jūs panašūs į desertą su ridikėliais.
Čia turbūt mano valgymo akiniai.
Štai, štai.
Ką gi. Legenda apie Ledinę Džo.
Kur ji yra…
Niekas nežino!
Gerai. Gal leisit man dirbti savo darbą?
- Atleiskit. - Atsiprašau.
Rupertai!
„Ledinės Džo baladė.“ Pirmyn!
Vieną dieną tau pavyks.
Sėkmės tau, mieloji.
Pirmyn, Rupertai.
Leiskit papasakot man istoriją
Apie kiečiausią fraglę
Ji įveikė nuodūnus
Prispaudė juos prie žemės
Drąsiausia tyrinėtoja
Išnaršė požemius visus
Nuotykių ieškojo
Ir juos surado
O, o, o Drąsioji Ledinė Džo
Žinom, kad ji - didvyrė Nes tokias istorijas girdėjom
O, o, o Drąsioji Ledinė Džo
Išmynė takus visiems fragliams
Dabar galim visur nukeliaut
Ji ėjo šimtus kilometrų per pūgą
Lipo į medžius tokius aukštus Kaip trys Gorgai
Surado padarus, kurių bijo net suaugę
Bet paskutinės ekspedicijos metu
Iškart po Pirmųjų šalnų
Ji dingo kaip į vandenį
Tiesiog išnyko
Ir jau ne vienerius metus Niekas Ledinės Džo akyse neregėjo
- Kur ji iškeliavo? - Nežinia!
O, o, o Drąsioji Ledinė Džo
Žinom, kad ji - didvyrė Nes tokias istorijas girdėjom
- Dainuojam! - O, o, o
Drąsioji Ledinė Džo
Jei kurią dieną ją sutiksit Pasakykit man
Žinoma!
Štai kaip reikia.
Gerai, pasimatysime kitais metais.
Kur mano miegojimo akiniai?
Štai kur jie. Gerai.
Jūs vėl eisite Ledinės Džo takais?
O gal likite ir pažaiskime naujos kartos rokį hokį -
vietoj taukauogės lapų čiuožkime ant ledo?
A?
- Hokis ant ledo? Nieko nebus. - Nea.
Be to, einame kiekvienais metais.
- Tokia tradicija, e? - Taip.
O mano tradicija tokia: raginu neiti į šaltį.
Kaip tai gali būti smagu?
Smagiai praleisti laiką su draugais?
Taip, žinoma.
Tik duokit.
Esu alkanas fraglis.
Na, jei manęs prireiks, atsiųskite energijos.
Mano receptoriai paruošti.
Arba galite susisiekti per gudragalvių radiją,
jei nutiks kas įdomaus.
Nenutiks.
Ant Ledinės Džo tako stūkso didžiulė ledo siena,
tad labai arti neprieisit.
Rede, kur tavo Ledinės Džo dvasia?
Kol dar neišėjom, parodysiu, ką atsiuntė dėdė Metas.
Gal tai jus įkvėps! Paprastai įkvepia.
O, ne, užsidėsiu ausines.
- „Brangus sūnėne Gobai…“ - Ką?
- „Turiu naujienų.“' - Ką?
Bekeliaudamas atradau apšerkšnijusį nuotykių ieškotoją,
kaip mūsų Ledinė Džo.
Save.
Kur beeičiau, vis susiduriu su kliūtimis.
Pastumk padėklą, branguti.
Na, parodysiu, kaip reikia daryti.
Praleiskit!
- Ei! - Buvau didvyris, manimi žavėjosi!
- Žinoma, buvo aukų, bet… - Atleiskit.
…kaip visad, nė truputėlio nesusižeidžiau.
Ir gavau tvirtą dešimtuką.
Tad Pirmųjų šalnų proga perduodu savo didvyrio artefaktą -
dėdės Meto Keliauninko kilimėlį.
- Oho! - Tai bent.
Jį reikia nunešti į muziejų!
- Tavo vieta - muziejuje! - Ką? Tavo, Vembli!
Ne, tavo, Gobai!
Leisimės į nuotykius!
- Vaje! - Nuotykiai!
- Mes iškeliaujam! - Nuotykiai!
Smagios kelionės į niekur!
Ačiū!
Eime, Vembli!
Ir kur norėtum gyventi, mažyli?
Gal štai ten?
Mielasis!
Tavo tėvas paprašė tavęs pastatyti fontaną, ir tu jį statai.
- Atrodo nuostabiai! - Ačiū, Ma.
Atrodo siaubingai!
Vėjelis papūs, ir jis sugrius.
Aišku. Tai ką daryt?
Nežinau. Nugriauk ir pastatyk iš naujo.
Gerai. Turbūt tu teisus, Pa.
Žinoma, jog teisus!
Pavargstu nuolat būti teisus.
- Aišku. - Aišku.
Drąsioji Ledinė Džo
Išmynė takus visiems fragliams
Dabar galim visur nukeliaut
- Pirmyn! - O, o…
Gobai, palauk.
Ar anksčiau į Ledo urvą irgi tiek giliai eidavome?
Ei, Vembi, ne, nemanau.
Paprastai atsitrenkdavome į ledo sieną.
Tas naujas vanduo Fraglių Roke turbūt ištirpdė įėjimą.
Ei, Vembli, Ledinės Džo dvasia
pažiūrėkime, kiek dar galime nueiti!
O, o, o Drąsioji…
Drąsioji Ledinė Džo
- Gražiai dainuoji, Vembli. - Čia ne aš dainavau.
Tai aš, Ledinė Džo.
Aš pusiau įšalusi.
Na, nestovėkit kaip įbesti.
Padėkit man.
A?
Nejaučiu savo alkūnių ir netikiu savo akimis,
bet Ledinė Džo - gyva!
Kiek laiko Ledinė Džo čia praleido?
Keletą savaičių? Mėnesį ar kelis?
- Na, kelis šimtmečius. - Taip.
Tai… Daug teks sužinoti.
Taip.
Aš tik norėjau pasakyti, jog man garbė su jumis susipažinti,
jūsų Džoenybe? Jūsų Ledenybe?
Ponia?
Aš - Vemblis.
O aš - Gobas. Esate mano didvyrė.
Na…
Malonu susipažinti, Bobai ir Fembli.
Tiesą sakant, Gobai ir Vembli.
Bet viskas gerai.
Pažiūrėkim.
Na, štai. Taip, jūs laisva.
Gerai. Ateinu!
Varge, kas dabar?
Nagi, užpakalinės letenos. Susiimkit.
Nagi.
Sekundėlę luktelkit, tuoj viskas susitvarkys.
Jums tai turbūt buvo ypatinga akimirka.
Taip.
Na, tai jau tęsiu savo misiją.
- Na, o nenorėtumėt pirmiausia pavalgyti? - Taip.
Noriu pasakyt, prabėgo
- šimtai metų. - Taip.
Ne, visai nenoriu valgyti.
Čia mano pilvas gurgia, a?
Gerai.
- Bet, kad jau esat gerbėjai… - O, taip! Taip!
Leisiu jums mane pavaišinti.
Oho!
Testas, testas. Vemblis vienas, du, mėlynė, penki.
Atsiliepkit, ar girdite mane? Mes suradome Ledinę Džo!
Ji gyva!
Ką? Kaip tai gali būti?
Paaiškinsiu grįžęs.
Bet jau galit pradėti ruošti maistą!
Bet…
Ledinė Džo gyva, ir mes jai suruošime sutikimo šventę.
Mąstau apie kulinarinę duoklę ridikėliui.
Piurė, suflė, valio!
Paskutinė dalis reiškė, ką ji pasakys, paragavusi maisto.
Na, ir ko gi laukiate? Greičiau!
Gerai. Imkimės maisto ruošimo!
- Ledinė Džo - gyva! - Taip!
Taip ir maniau.
Tikrai?
Oho.
Negaliu patikėti, kad šitiek laiko stovėjau įšalusi, Globai.
Papasakok.
Ar fraglis Rubis dar gyvas?
Turbūt ne.
- Visi geri fragliai pasimirė! - Aha.
Neįsižeisk. Norėjau pasakyti…
Silpni.
- Taip, tikrai. - Ei. Kodėl manęs nepalaukėt?
Jei ruošiesi eiti lėtai, tai su Ledine Džo tau nepakeliui.
Gerai pasakiau!
Flobai!
- Užrašyk. Taip. - Gerai.
- Nieko sau. - Gobai?
Norėtumėte skrynios užkandžio ar papūgos pyragėlių?
SPROKETAS
Nemiegu!
Prie darbo.
Šeimininkas turėtų sutvarkyti šildymą.
Ir labai noriu valgyti.
Ačiū.
Reikėtų pavalgyti. Išgelbėjai mane.
Ką gi, pirmyn.
Šitas maistas - ne žmonėms.
Taip, čia - skanukas.
Taip.
- Taip. - Ei.
Ateikit!
Štai ji!
Tai - Ledinė Džo!
Sveika sugrįžusi namo, Ledine Džo!
- Mes suorganizavome… - Atsiprašau. Panele Džo?
Aš - fraglis Būberis. Vyriausiasis šefas ir padavėjas.
Prašyčiau čionai.
Taigi, ar jau esate su mumis vakarieniavusi?
Žinoma, ne. Tiek ilgai buvote įšalusi į ledą.
Leiskite jums parodyti kulinarinį ridikėlio kelią.
Ei!
Jei pilvas gurgia, kreipkis į mane
Ar jei draugijos tau trūksta
Smagu draugus aplankyt ir pamatyt Juk šviečiam iš vidaus
Jei sergi ar sveikas esi
Arba jei nori pasidalinti naujienom
Tereikia šūktelti Ir durys plačiai atsidarys
Visi čia jūsų laukia
Aš, tu, visi Esame ne vieniši
Taip, visi, nagi.
Esate ne viena.
Jei prireikė kvailos skrybėlės
Ar užėjo noras paplepėt
Smagu žinot, kad čia Tavęs lauks visada
Dalintis yra gražu
Ir pravartu
Kai žinai, kad čia Tavęs lauks visada
Aš, tu, mes visi Esame ne vieniši
Gana!
Ledinė Džo atėjo čia ne juokelių klausytis!
Ji atėjo pavalgyti!
Taip, ji tik nori pavalgyti.
Argi jūs nenorėtumėt?
Gerai, reikia pamėginti kitaip.
Ar tik man taip atrodo, ar ji tikrai nemandagi?
- Sveiki, aš - Mokė. Ir aš… - Neįdomu!
Gerai.
Taip, ji nemandagi.
Panele Džo? Imkite, paragaukite troškinio.
Štai taip.
Ir kaip? Ką manote?
Per švaru!
Ledinės Džo laikais ridikėlius valgydavome su žemėmis!
Gana. Pati susirasiu maisto!
Pokštai ir šokiai…
O, varge.
Tyrinėtoja, kuri žino, kas jai patinka.
Argi ne puiku?
- A? - Gal padauginau česnakų?
Ji - mano lovoje.
Atsiprašau? Ką jūs čia sugalvojote…
Nesprok.
Kvėpuok, jei sunku.
Gerai? Taip? Taip, žiūrėk.
Sveika, Ledine Džo.
Tešviečia jums saulė.
Tik išsiaiškinkime.
Čia - mūsų urvas,
o čia - Redės lova, kurią jūs pripurvinote.
Bla, bla, bla!
- Ledinė Džo gyveno, kai jūsų nė nebuvo… - Na…
…taigi čia - mano urvas.
Ačiū, kad jį sušildei, Doke.
Tuoj aš tave sušildysiu!
Kvėpuok, jei sunku, pameni?
Empatijos!
Tai štai kur vyksta vakarėlis.
Labai džiaugiuosi, kad susidraugavote.
Štai kur tu. Metas leistis į kelią.
Taigi, čiupk tą Vaflį ir pirmyn!
Vaflį?
Turėjote galvoje Vemblį?
- Jūs norite, kad eitume drauge? Ką… - Taip.
Mums būtų garbė! Eisiu jį pakviesti, aš…
Vembli?
Taigi, kada judvi išsikraustysit?
Vienas, du, tr…
- Ne! Turėjai laukti, kol pasakysiu trys. - Ei, Vembli!
Vembli! Vembli, puikios naujienos!
Ledinė Džo vėl leisis į kelią, pasiaukodama dėl visos fraglijos.
- Mes irgi eisime drauge. Eime! - Ne.
- Gobai! - O, o, o
- Ne. - Mes eisime su Ledine…
Kas yra, Vembli?
Visos mūsų svajonės pildosi per Pirmąsias šalnas.
Gobai, manau… Ne, aš žinau…
Tiems, kuriems rūpi fraglijos ateitis, pasakysiu -
Ledinė Džo nemandagiai elgiasi su fragliais!
- Labai pavargau. - Ką…
Ne, Vembli.
Ji tik gyveno kitais laikais,
o didieji tyrinėtojai dažnai lieka nesuprasti.
Ir be to, ji - mūsų didvyrė. Nagi.
Tavo didvyrė!
Ką?
Mano - nebe.
Gogai, Vabli, eime!
Vembli, aš…
Aš… Ką…
Nesijaudink. Eik be manęs.
Varge, tas Vemblis praleidžia puikią galimybę.
Taigi, ką tyrinėsime pirmiausia?
Ledo keterą ar Ledo žiedą? A?
Taip. Tyla, taip! Šiandien iš jūsų daug išmokau.
Jūs teisi. Tyla - gera byla.
Atėjom.
A? Renkate vertingus daiktus?
Fragliai tyrinėja dėl kitos priežasties.
Lipk tiktai!
- Ką darot? - Aukščiau!
Paimk tą krištolą į mano kolekciją.
Jau anksčiau mėginau, bet paslydau
ir įstrigau toje lavinoje.
Šįkart be jo neišeisiu.
- Man jo reikia. - Palaukit minutėlę.
Viską darot tik dėl savęs?
Nebegaliu.
Darote tai ne dėl fraglijos.
Tiesą sakant, esate nemaloni.
Puiku! Jei nenori padėti Ledinei Džo, ji pati susitvarkys.
Pasitrauk.
Ką darot?
Atsargiai! Ne!
- Jei tik galėčiau užsikabinti… - Neverta! Ne!
Vaje!
O, ne!
Gelbėkit! Padėkit!
Reikėjo paklausyti Vemblio.
Taip norėjau įžvelgti didvyrę, jog nemačiau, kokia esate iš tiesų.
Turbūt niekad nebuvau mėgstamiausia Džo.
- Žinai, Fofai… - Aš - Gobas.
- Gogai. - Aš - Gobas.
- Žinai, Momai… - Aš - Gobas.
- Dodas? - Gobas.
- Jojo? - Panašiai.
Mane taip pavadino ne dėl to, jog tyrinėjau ledą, o dėl ledo čia.
Dabar fragliai mane mėgsta,
bet mano laikais manęs nemėgo niekas.
Žinai, esi artimiausias mano draugas.
Tas ledas tuoj nukris.
Ir vėl bus tas pats.
Šįkart bus kitaip, nes esate ne viena.
Ledinės Džo širdis ką tik truputėlį atitirpo, Gobai.
Vembli?
Kaip jį sustabdyti?
Vembli, kaip tu… Kada tu…
Na, man buvo neramu,
tad į tavo kuprinę įdėjau gudragalvių radiją.
Ką? Vembli.
Aš jau nebežinau, ar tikiu didvyriais,
bet jie jie egzistuoja, tai tu esi mano didvyris.
Ir tu - mano, kapitone.
Kapitone? Nuostabu!
- Ne, tai tu - kapitonas! - Ne, tu - kapitonas!
- Tu - kapitonas!
Užteks tų meilikavimų!
Ledinė Džo nori tarti žodį.
Aš esu… nuostabu!
Ne. Dėkoju, kad išgelbėjai man gyvybę, Vilfredai.
Aš - Vemblis, bet jau neblogai.
Eikim iš čia!
Nagi! Greičiau!
Pa teisus.
Šis fontanas - nusigailėtinas.
Nugriausiu jį.
Jis toks netvirtas, tad nebus sunku, taip.
Ties trimis.
Vienas, keturi, tamsta proto neturi.
Nieko sau!
Tvirtas fontanas, sūnau. Šaunuolis.
Mano sūnus - fontanų meistras!
Mūsų sūnus.
- Ačiū, Ma. - Tai jau tikrai.
- Tikiuosi, jai patiks. - Šįkart tikrai patiks, garantuoju.
- Žinot, ką? - Ką?
Man… Ima patikti.
- Tai teikia vilties. - Taip.
Ledinei Džo patinka.
Bū… Būberis.
- Būberis, taip! Taip. Aš! - Taip.
Ledinė Džo buvo maloni.
Asmeninis tobulėjimas labai vargina.
Pasibaigus Pirmosioms šalnoms, pamatysime progresą.
- Šiokį tokį! - Leisk padėti.
Šeimininkas sutvarkė šildymą.
Pačiu laiku, nes aš…
Paskui pirštą, paskui pirštą, paskui pirštą, būm!
Pavyko, Sproketai! Pridaviau darbą.
Atrodė, neįmanoma tą padaryti, damos,
bet po žingsnelį mums pavyko.
Aš?
Gerai, bet tik su viena sąlyga.
Taip, tu.
Be tavęs man nebūtų pavykę. Tu - mano didvyris.
Visai skanu.
Išvertė Akvilė Katilienė