S plesom preženi skrbi.
Pusti jih za druge dni.
Glasba naj igra doli v Fraggle Rocku.
Z delom preženi skrbi, pusti ples za druge dni.
Fragli naj se igrajo.
-Smo Gobo. -Mokey.
-Wembley. -Boober
Red!
Mali!
Živijo!
Moja redkev.
S plesom preženi skrbi, pusti jih za druge dni.
Glasba naj igra doli v Fraggle Rocku.
FRAGGLE ROCK JIMA HENSONA
Doli v Fraggle Rocku.
Dragi nečak Gobo, v zunanjem svetu uživam.
V redu sem.
V slogu tradicije sem se odločil praznovati rojstni dan.
Sami izberemo, kdaj bomo praznovali rojstni dan.
Jaz ga bom danes. Ja, tudi jaz sem vznemirjen.
Okusna hrana in dobra glasba.
Smešna bitja so mi hitro pripravila zabavo.
Zame? Ne bi bilo treba.
Še klobuk sem dobil.
Moja tortilja!
In slavnostno predjed.
Mašinca.
Peče. Peče, peče!
Tako živo sem se počutil. Glasba me je pomirila.
Povsod je bil zaklad.
Toda ostal sem miren.
Torta!
Torta je bila slastna, a bilo je dovolj.
Moja rojstnodnevna zabava je!
Krasno sem se imel.
Lep pozdrav, stric Popotnik.
"P. S. Pošiljam najljubše darilce."
Podobno je konfetom.
Jupi.
Naslednjič bi praznoval v zunanjem svetu.
Vam povem nekaj o sebi?
Obožujem rojstnodnevne zabave!
Mislim, da jo bom imela danes.
Nočem biti prepirljiva, toda ali nisi ravno praznovala?
-Sem res? -Ja.
Ja! Ostalo je še nekaj torte s pragodami.
Pet kosov sem pojedel!
-Hvala, Pogec. -Prav, naj bo.
-Ja. -Lahko počakam.
Zdaj?
Spomnim se svojega rojstnega dne.
Užival sem.
Uživam.
Ja. Mi tudi.
Ja.
-Ja. -Ja.
Pomislimo. Kdo že dolgo ni imel rojstnega dne?
-No. -Pomislimo.
Fragakadabra! Veliki Wembleton!
-Oj, Wembley. -Oj.
Razvijam točko z meglenim sadjem.
Z izginotjem še imam težave.
O rojstnih dnevih se pogovarjamo.
-O, vau! -Ja.
Ne spomnim se, kdaj sem ga nazadnje imel.
Ja! Ozri se vase.
Se počutiš starejše?
No, počutim se…
-Aha? -…nekako…
-Aha? -…lačno?
Kos torte s pragodami bom.
-Ja. -Žal sem vse pojedel.
Pogec.
Praznujmo tvoj rojstni dan.
-Imeniten fragel si. -Ja.
Vau. Prav.
Očitno imam rojstni dan.
Hura!
Dobro. Kaj bi rad počel?
Kaj bi jaz rad počel?
-Aha. -Ja.
-Dejavnost moram izbrati? -Ja.
Jaz bom odgovoren, če bo zabavno ali ne?
Ja.
Jaz…
Daj, daj.
Res ima težave z izginotjem.
-Ja. Vaditi bo moral. -Ja.
Vsak dan v morju konča osem milijonov kosov plastike.
Če bi bili ti kosi podobni tej plastenki, bi jih enostavno odstranili.
Toda plastika razpade na drobne koščke.
Tega nočemo v vodi!
To moramo odstraniti, sicer bo morje v težavah!
Tega namreč…
…ne moremo kar prijeti.
Najti moramo bakterijo za mikroplastiko.
Po enem tednu nimam še nobenega ogleda. Je števec ogledov pokvarjen?
Kaj delam narobe? To je važno.
Nisem zanimiva?
Poglejva, kaj je priljubljeno.
-…gumb. -Okej.
-Všečkajte. -Veliko hrupa.
Veliko učinkov.
Veliko…
-Karkoli je to. -Všečkajte.
Bolj se moram potruditi.
Všečkajte in se prijavite.
Internet bo presenečen!
Nekakšna ovijalka blokira progo.
Moramo počakati, da to rešijo.
Šefu moram sporočiti, da bom zamudil.
Šef, zamudil bom.
Nesprejemljivo!
Brez skrbi, duzerji že delajo.
Vsi duzerji se javite na delo!
Progo moramo popraviti.
Sanjam sanje in izpolnim jih, to duzerjev je način.
Duzerji radi gradimo.
Dve, tri, štiri!
-Vsak dan svet je nov. -Moramo se posvetiti sanjam.
To znamo le z gradnjo. Dve, tri, štiri!
Zravnaj se, premakni skale te.
Gor dve, tri, štiri. Gor dve, tri, štiri.
Izpolnili bomo sanje, timsko delo poskrbi zanje.
Gor dve, tri, štiri. Gor!
Mami.
Ko duzerski se dan konča.
Čaka nas zabava vsa.
-Odložite čelade na tla. -Dve, tri, štiri!
Čakajo nas sanje, čaka nas delo.
Ko delo je opravljeno, še vedno lahko sanjamo.
Dve, tri, štiri!
Zravnaj se, premakni skale te.
Gor dve, tri, štiri. Gor dve, tri, štiri.
Izpolnili bomo sanje, timsko delo poskrbi zanje.
Gor dve, tri, štiri. Gor!
Zdaj pa se lotimo proge.
Turbo, poročaj.
Odkar se je pojavila voda, se te nenavadne ovijalke
povsod pojavljajo.
Umaknimo jo od proge. Bomo zmogli, Francoz?
Saj nismo fragli.
Jem, jem, igram se, igram se.
"Fragel sem."
-Dobra! -Noro smešno.
Nočem se odločiti, kaj bi za rojstni dan.
Mogoče so pozabili.
Hej, slavljenec. Kaj bi počel?
-No… -Nikar ne wemblaj.
Kaj, če ti zapojem pesem?
-Ha? -Všeč ti bo. Naj se pripravim.
Mi, mi.
Hej, Wembley!
Kaj praviš na vodeno meditacijo za tvoj rojstni dan?
O, no… Najbrž je lahko zabavno.
Krasno! Samo naj prikličem svojo muzo v notranjosti.
Hej, Wembko, si za tekmovanje v vrtenju?
Najbrž mi bo slabo.
Krasno! Zadnji pri ribniku je gnila redkev.
Wembley!
-Odlično idejo imam. Zabavno bo. -Ja?
Stojva pri mahu in paziva, da kdo ne pade.
Pravzaprav…
Vem. Tega ni moč opisati z besedami.
Po stožce grem.
Nič od tega ne bi rad počel.
Toda… Če so prijatelji srečni,
je to najbrž dovolj.
Govoriš meni?
Ne, g. Grizko. S seboj sem se pogovarjal.
-Prav. Vse najboljše. -Ja.
-Čas je za vrtenje, Wembley! -Prav.
Že grem!
-Ni to noro zabavno? -Ja!
Takoj pridem!
Pesem za rojstni dan, pridruži se, da ne bom pel sam.
Zelo premišljena pesem.
-Hvala. -Wembley!
Takoj se vrnem.
Bolj počasi. Nevarnost. Pozor.
-Ja, pazi! -O, ja. Hvala.
-Bolj počasi. -Wembley!
Takoj se vrnem.
Pomisli na najbolj sproščujoč zvok, kar si jih predstavljaš.
Takoj se vrnem!
-Pazi. -Kje sva ostala?
-Wembley! -Takoj pridem.
-Wembley! -Wembley!
-Ja!
-Wembley! -Wembley!
-Prihajam!
-Wembley! -Ja!
-Kje si? -Wembley.
Wembley!
Hvala za pesem, Gobo.
Hvala za pesem!
Se imaš fino, Red?
Red?
Kje je Wembley?
Tu sem, Boober.
Mokey? Mokey?
-Ti! Ti si jaz. -Ti si jaz.
Vsi smo jaz!
Razcepilo nas je in zdaj nas ne vidijo.
Ničesar ne bi dodal, sem pa zelo zaskrbljen!
Mikroplastični slap!
Pavza za ples!
Znanost. Znanost! Všečkaj in se prijavi.
Prijavi se za več posnetkov. Nori so!
Kaj praviš?
Znanost res ni v prvem planu, a se izplača zaradi ogledov.
Kaj pa ti veš o posnetkih?
Včeraj si dve uri gledal parni vlak.
Naložila ga bom.
NALAGANJE
Ukvarjajo se z ovijalko.
Povleci ovijalko, a ne premočno, prav?
Kaj, močno? Ni problema, Bucika.
Ne, rekla sem…
O, ne.
Pri velikem duzerju! Koliko sluzi!
Kakšna godlja.
Saj ni tako hudo.
Prav, hudo je.
NALAGANJE NI USPELO!
Ni povezave? Ne!
Nobenih ogledov ne bom dobila, Zobnik.
Očka, lahko oblečem tvoj oklep?
-To je kraljevski oklep. -Aha.
Oblekel ga boš, ko bodo redkve letele!
Dobra ideja, ne?
-Smetka bo znala pomagati. -Ja!
Še dobro, da smo vzeli redkve. Bil sem sestradan!
Pogec je pojedel torto.
Ata! Redkve letijo!
Tvoj oklep lahko oblečem!
Smetka, ti pa res znaš s špageti.
Čeden bom v puloverju.
Ja. Lahko bi ustanovila linijo oblačil iz hrane.
Recimo pica hlače, makaronski klobuki. Ja.
Kako nam bo Smetka pomagala, če nas ne vidi?
Vse vidim, mali fragel. Smetka sem.
Marjetka, se pogovarjaš z lebdečimi redkvami?
Tišina, fanta. Delo me čaka.
Kaj se torej dogaja tu?
No, veš…
-Reči hoče… -Takole je bilo…
-Kar povej. -Kot je govoril…
Dobro, dobro. Dovolj je tega. Naj eden od vas pove.
Prijatelji so izbrali dejavnosti za moj rojstni dan.
Želim, da so srečni in sem jih skušal izvesti vse hkrati,
pa se je zgodilo to.
Namesto, da bi jim povedal, si molčal.
Zdaj pa si čisto zmeden.
-Rad osrečujem kolege. -To pomeni, da si odličen prijatelj.
Toda moraš se ozreti vase in ugotoviti, kaj ti želiš.
Moraš v Jamo odzmedenosti.
Jamo odzmedenosti?
Všeč mi je, ko govorite v en glas. Kot nekakšen kvartet.
Vhod v jamo je za menoj.
Pojdite noter in recite…
"Pocukrano vse, to fina jama je. Odzmedimo se."
Nato pa stecite in se zaletite skupaj.
-Lahko govorimo. -In se zaletimo.
Hvala, Marjetka.
Imam kup vprašanj,
najbolj pa me zanima, s kom se pogovarjaš.
Potrpita, vse bo jasno.
Kaj pravita na gumbe iz mesnih kroglic?
-Ja. -Z veliko omake.
-Kaj je že to? Ekskluzivna kuhinja. -Ja.
Smo v pravi jami?
-Mogoče je še kakšna. -Ja.
O, ne. Zdaj nas je še več!
Čakaj.
Samo odsev je.
Prekrasno.
Dobro. Pogrešal vas bom.
-Vse mene? -Vse nas?
Mislim, da je vse jaze.
Prav, naredimo to.
Pocukrano vse, to fina jama je. Odzmedimo se.
Dogaja se! Dogaja se!
Ni delovalo. Drug skozi drugega smo švignili.
Kako smo prišli nazaj v dvorano? Kaj delamo tu?
Vem, kaj si Wembley želi. Rad bi pel pesem.
Pravzaprav nočem. Ne vem, kaj hočem.
Rad bi meditiral. Globoko dihal, jogiral.
Tega pa res nočem.
Najbolje ga poznam. Rad bi se le vrtel
-in vrtel in vrtel. -Nočem tega.
Kot da me nihče ne sliši.
Ali tulil kot sirena. Bil bi glasen, enkrat ena!
Nehajte!
Nočem tega.
Nočem početi tega. Ne, nočem tega.
Ne, ne, ne, ne.
Vi ne boste izbirali,
zato nehajte!
Nočem tega.
-Nočem peti. -Ne.
-Nočem se vrteti. -Ne.
-Nočem meditirati. -Ne.
-Me poslušaš? -Ne, ne.
Nočem početi tega.
-Ne, ne. -Nehajte!
Nočem tega.
Nočem tega!
Nočem tega.
Ne!
Fantje? Kaj se dogaja?
Spet smo v Jami odzme… Fantje?
O, moj Wembley.
Sam sem.
To, kar se je zgodilo, je bila le vizija.
Jama je delovala!
Jupi!
Še en jaz!
Samo odsev je. Vse je v redu.
Uspelo mi je. Spet sem jaz.
Grem jim povedat, kaj bi počel za svoj rojstni dan.
-Krasno, mali fragel. -Ja, ja. Ja.
Od kod se je vzel?
-Halo. -Ja.
Ne belita si glave.
-Kaj pravita na puloverja iz špagetov? -Sta stilska in slastna.
-Samo sebe si prekosila. -Ja.
Mali Gorg, branitelj gorgovega gradu.
Fragelski sovražnik.
Vrni se. Vrni se.
Ujel ga bom. Ujel ga bom.
Nisem ga ujel.
V redu.
Brez interneta ne morem naložiti eksperimentov.
Tako sem jezna!
Le morje bi rada rešila!
Jaz tudi!
Res? Doktorat delam.
Nekaj posnetkov imam. Lahko mi slediš.
Super! Pogledala jih bom.
-V službo moram. -Bomo kmalu krenili?
Očistiti moramo sluz in popraviti progo. Ima kdo kako zamisel?
Poglejmo. Sluz je zelo lepljiva.
-Ja, imam zamisel. -Povej.
Brada iz maha!
Ni fino?
Res je zamisel, ni pa nam v pomoč.
Toda sluz je lepljiva. Zato se sprašujem…
Proga in kabel sta popravljena.
Se mi je zdelo. Lepljiva sluz je precej uporabna.
Prima!
Vsi trije smo bili koristni.
Ojej. Obtičala sva!
Šment.
-Rešiva se. Pojdi levo. -Jaz pa levo.
Povezavo imava.
Hitro moram naložiti posnetek, preden…
Tvoj posnetek gledam!
Ne, ne tega. Zabavnega nalagam!
Nisem vedela, da je mikroplastika taka težava.
-Hvala ti! -Kaj praviš na to?
Internet mi je sporočal, da sem edinstvena.
Moram si ostati zvesta.
Hvala, soseda!
Posnetek bom poslala mami. Hej, mami!
Wembley nas ne bi kar pustil.
Morda mu moja zabava ni bila všeč.
Tvoja?
-Pripravila sem mu meditacijo. -Jaz pa varnostno opazovanje.
Bilo je noro.
Jaz pa sem mu pel. Različne stvari smo počeli.
Gotovo mu je bilo težko.
-Ja. -Res je.
-Wembley, je to tvoj čarobni trik? -Ne, le zelo tiho sedim.
Kje si bil?
Na štiri dele sem se razcepil.
Bili smo nevidni in neslišni.
Bili smo enaki, a različni.
Tudi prav.
Recimo le, da sem moral v Jamo odzmedenosti.
Seveda. Ja.
-Že vem. -Jamo od…
-Ne vem. -Jaz tudi ne.
-Ne vem. -Ne.
Ni važno. Vem, kaj bi rad počel za svoj rojstni dan.
Rad bi se le družil s svojimi prijatelji.
Žal mi je, če je to dolgočasno, toda to si želim početi.
Hura!
Imeniten način za preživljanje rojstnega dne.
In varen.
Vesela sem, da si se končno postavil zase.
Ja.
Vrteli se bomo za moj naslednji rojstni dan,
ki bo danes popoldne.
Šalim se!
-Vse najboljše. -Vse najboljše.
Prevedla Nena Lubej Artnak