"הרחיקו את הצרות בריקוד
דאגות נועדו ליום אחר
תנו למוזיקה להתנגן
בפרוגל רוק
הרחיקו את הדאגות בעבודה
ריקודים נועדו ליום אחר
תנו לפרוגלים לשחק…"
אנחנו גובו. -מוקי.
ומבלי. -בובר.
רד!
ג'וניור!
שלום!
אוי. הצנונית שלי!
"הרחיקו את הצרות בריקוד
דאגות נועדו ליום אחר
תנו למוזיקה להתנגן
בפרוגל רוק בפרוגל רוק."
- הפרוגלים: בחזרה לפרוגל רוק -
בפרוגל רוק.
אחייני היקר גובו, אני משגשג בחלל החיצון.
אני בסדר. אני בסדר.
ובהתאם למסורת של הפרוגלים,
החלטתי לא מזמן לחגוג את יום הולדתי.
את מבינה, גברתי, פרוגלים בוחרים מתי לחגוג יום הולדת,
ואני בוחר ביום הזה.
כן, גם אני נרגש.
ריח של אוכל טוב וצליל של מוזיקה טובה.
והיצורים המטופשים הגיבו במהרה לחגיגת יום ההולדת שלי.
בשבילי? לא הייתם צריכים.
היה להם אפילו כובע מסיבות בשבילי.
היי! זו הטורטייה שלי!
ומתאבנים חגיגיים.
איזה כיף.
חריף! חריף! חריף!
מעולם לא הרגשתי חי כל כך, והמוזיקה הרגיעה את נשמתי.
בכל מקום שהבטתי אליו, היו אוצרות.
אבל שמרתי על קור הרוח שלי.
עוגה!
העוגה הייתה טעימה מאוד, אבל החלטתי לעזוב מוקדם.
לא, חכי. זו מסיבת יום ההולדת שלי!
בסך הכול, זו הייתה מסיבת יום הולדת נפלאה.
באהבה, דודך מאט המטייל.
"נ"ב, שלחתי לך את פריט המסיבה האהוב עליי."
זה נראה כמו קונפטי.
יש.
אולי אערוך את מסיבת יום ההולדת הבאה שלי בחלל החיצון.
רוצים לדעת משהו קטן עליי?
אני מתה על מסיבות יום הולדת!
ואת שלי אערוך היום.
רד, אני נשבעת שזו לא שאלה תוקפנית,
אבל לא חגגנו את יום ההולדת שלך לא מזמן?
באמת? -כן.
כן. נותרה עוד עוגת זזלריות!
אכלתי חמש פרוסות!
תודה, פוגי. -בסדר, זה הוגן.
כן. -אני יכולה לחכות.
ועכשיו?
אני זוכר את יום ההולדת האחרון שלי.
וואו. עשיתי חיים משוגעים.
וואו, אני עושה חיים משוגעים.
כן. גם אנחנו.
כן.
-כן.
בואו נחפור לעצמנו בראש. מי לא חגג יום הולדת כבר זמן מה?
טוב… -בואו נראה…
פרג-קזאם! ומבלטון הגדול!
היי, ומבלי. -היי, ומבלי.
עבדתי על מופע ההופעה הערפילי שלי.
אני עדיין מתקשה עם ההיעלמות.
ומבלי, בדיוק דיברנו על ימי הולדת.
וואו. -כן.
אני לא זוכר מתי בפעם האחרונה חגגתי יום הולדת.
כן! ומבלי, תביט לתוך עצמך.
אתה לא מרגיש מבוגר יותר?
טוב, אני חושב שאני מרגיש…
די…
רעב?
אולי אוכל עוגת זזלריות.
כן. -מצטער, אכלתי את כולה.
אוי, פוגי.
ומבלי, אתה חייב להרשות לנו לחגוג לך.
אתה פרוגל אדיר. -כן.
וואו. בסדר.
אז נראה שהיום יום ההולדת שלי.
הידד.
אז מה אתה רוצה לעשות?
מה… אני רוצה לעשות?
כן.
אני צריך לבחור בפעילות? -כן.
אז אם יהיה יום כיף או לא, הכול על כתפיי?
כן.
אני…
קדימה, קדימה.
הבנתי למה הוא התכוון כשדיבר על היעלמות.
כן. הוא צריך לעבוד על זה. -כן.
בכל יום מגיעים שמונה מיליוני פיסות פלסטיק לים.
אילו הפיסות האלה היו דומות לבקבוק הזה,
אז הסרה שלהן הייתה קלה מאוד. כך.
אבל בעולם האמיתי פלסטיק מתפרק לפיסות קטנטנות של פלסטיק.
אנחנו לא רוצים את זה במים שלנו!
האוקיינוסים שלנו יהיו בצרות אם לא נמצא דרך להוציא את זה.
כי את זה…
אי אפשר להוציא.
אנחנו צריכים למצוא חיידק שמעכל מיקרו-פלסטיק.
העליתי את הסרטון הזה לפני שבוע ועוד אין לו אפילו צפייה אחת.
אתה חושב שמונה הצפיות מקולקל?
במה אני טועה? זה חשוב.
אני לא מעניינת מספיק?
טוב, בוא נראה מה פופולרי, מה טרנדי.
לוחצים על הכפתור. -בסדר.
לייק והרשמה. -הרבה רעש.
הרבה אפקטים.
הרבה…
אני לא יודעת מה זה. -לייק והרשמה.
נראה שאני צריכה להשתפר.
אל תשכחו לעשות לייק.
האינטרנט לא ידע מאיפה זה בא לו.
מצטער, חברים, שרך כלשהו חוסם את המסילה.
ניאלץ להישאר כאן עד שיפנו אותו.
באסה. כדאי שאודיע לבוס שלי שאאחר לעבודה.
היי, בוס, אני אאחר לעבודה.
לא מקובל עליי!
אל תדאגו, חברים. טובי הדוזרים שלנו מטפלים בזה.
כל הדוזרים מתייצבים לעבודה.
עלינו לתקן מסילה.
"לחלום חלום ולהגשים אותו זה מה שדוזרים אוהבים לעשות
ובנייה היא הדרך הדוזרית
שתיים, שלוש, ארבע
כי בכל יום העולם חדש
יש חלומות שיש להקדיש להם תשומת לב
ובנייה היא הדרך הבטוחה ביותר שאנחנו מכירים
תנו כתף, הזיזו סלע
למעלה, שתיים, שלוש, ארבע למעלה, שתיים, שלוש, ארבע
נגרום לחלומות שלנו לעבוד בעזרת עבודת צוות
למעלה, שתיים, שלוש, ארבע…"
הנה אימא.
"וכשתם יומו של הדוזר
הגיע הזמן לכיף דוזרי
אז תורידו את הקסדות ותניחו אותן
שתיים, שלוש, ארבע
יש חלומות לחלום ויש עבודה לעשות
אך אחרי שתמה העבודה
נותרים חלומות דוזריים לכולם
שתיים, שלוש, ארבע
תנו כתף, הזיזו את הסלע
למעלה, שתיים, שלוש, ארבע למעלה, שתיים, שלוש, ארבע
נגרום לחלומות שלנו לעבוד בעזרת עבודת צוות
למעלה, שתיים, שלוש, ארבע."
עכשיו, בואו נפנה את המסילה.
טורבו, תדרך אותי.
טוב, קוטרפין, תביני,
השרכים המוזרים האלה צצים בכל מקום
מאז שהגיעו המים החדשים.
פינוי מהמסילה, עבודה גדולה. אתה חושב שאנחנו מסוגלים, רנץ'?
את חושבת שאנחנו חבורת פרוגלים?
לועסים, לועסים, משחקים, משחקים.
"אני פרוגל".
זה טוב. זה טוב. -קורע.
אני לא רוצה להחליט מה לעשות ביום ההולדת שלי.
אולי הם כבר שכחו מזה.
היי, פרוגל יום ההולדת. מה אתה רוצה לעשות היום?
אני… טוב, אני… -אין צורך להתוומבל.
מה דעתך שאשיר לך את שיר יום ההולדת שכתבתי לך?
בסדר. -אתה תמות עליו. אני רק צריך להתחמם.
היי, ומבלי.
מה דעתך שנעשה מדיטציה מונחית לכבוד יום ההולדת שלך?
אני… אולי זה יכול להיות כיף.
מעולה! הרשה לי לזמן את המוזה המשמחת שלי.
היי, ומבל-באט, מה דעתך על תחרות סיבובים ליום ההולדת?
זה עושה לי קצת בחילה.
מעולה! מי שמגיע אחרון לאגם הוא צנונית רקובה.
ומבלי. ומבלי.
יש לי רעיון כיפי ליום ההולדת. -כן?
נשגיח על אזור הטחב החלקלק ונוודא שאיש לא ייפול.
-אני לא…
אני יודע.
אין מילים שיתארו כמה זה אדיר.
אלך להביא את הקונוסים שלי.
לא נראה לי שאני רוצה לעשות אף אחד מהדברים האלה.
אבל… כל עוד החברים שלי שמחים,
אולי זה מספיק.
אתה מדבר אליי?
לא, מר גריזרד, רק דיברתי אל עצמי.
בסדר. אז יום הולדת שמח, כנראה. -כן.
הגיע הזמן להסתובב, ומבלי. -בסדר.
אני בא!
נכון שזה כיף?
כן.
אני כבר חוזר.
"זה שיר יום ההולדת שלך, אם אתה יודע את המילים, תשיר איתי…"
רואים שהשקעת מחשבה רבה בשיר, גובו.
תודה. -היי, ומבלי.
בכל אופן, אני כבר חוזר.
לאט יותר. סכנה. זהירות. סכנה.
כן, תיזהר. -כן. תודה.
לאט יותר. סכנה. -ומבלי.
בובר, אני כבר חוזר.
עכשיו, תחשוב על הצליל המרגיע ביותר שעולה בדעתך.
אני כבר חוזר!
סכנה. -כן. איפה היינו?
ומבלי, לכאן! -אני כבר חוזר.
היי, ומבלי! -ומבלי!
ומבלי! -אני בדרך!
ומבלי! -ומבלי.
ומבלי! -אני בא.
ומבלי! -אני בא! אני בא!
ומבלי, איפה אתה? -ומבלי.
ומבלי! ומבלי!
תודה על השיר, גובו.
תודה על השיר, גובו!
את נהנית מיום ההולדת שלי, רד?
רד?
איפה ומבלי?
אני כאן, בובר.
מוקי? מוקי?
אתה! אתה אני.
אבל אתה אני.
כולנו אני!
התפצלנו לארבעה ועכשיו איש לא יכול לראות או לשמוע אותנו.
אין לי מה להוסיף, אבל גם אני מודאג מאוד!
מפל מיקרו-פלסטיק.
הפסקת ריקוד!
מדע. מדע. מדע. לייק ולהירשם.
להירשם לסרטונים נוספים. אנחנו מטורפים.
מה דעתך, ספרוקי?
כן, המדע מוסתר קצת,
אבל זה שווה את זה אם נזכה לצפיות, לא?
מה אתה מבין בסרטונים?
ראיתי אותך צופה ברכבת במשך שעתיים אתמול.
אעלה את הסרטון.
- העלאה -
השרך עדיין מפריע, חברים, אבל עובדים על זה.
פשוט תמשוך את השרך למטה, אבל לא חזק מדי, בסדר?
בסדר, למשוך? כן, אין בעיה, קוטרפין.
לא, אמרתי לא למשוך…
אוי, לא.
דוזר סנוזר ענק! תראו את כל הגועל הזה.
איזה בלגן, קוטרפין.
זה לא נורא.
בסדר. זה נורא.
- העלאה נכשלה -
אין אינטרנט? לא!
טוב, ספרוקט, נראה שלא אזכה לצפיות בכלל עכשיו.
אבא, אפשר למדוד את השריון שלך?
זה השריון המלכותי, בן.
תוכל ללבוש אותו כשצנוניות יעופו!
זה רעיון טוב, נכון?
ערמת האשפה תדע מה לעשות. -ברור.
ואני שמח מאוד שלקחנו צנוניות בדרך.
הייתי רעב מאוד!
כן. פוגי אכל את כל עוגת הזזלריות.
אבא! הצנוניות… עפות!
אני יכול ללבוש את השריון שלך כמו שאמרת.
וואו, מרג'ורי, את בהחלט עובדת היטב עם הספגטי.
אני איראה מעולה בסוודר הזה.
כן. כדאי לך להשיק קולקציית בגדים מאוכל.
כמו מכנסי פיצה, כובעי ריגטוני. כן.
איך מרג'ורי תעזור לנו אם היא לא יכולה לראות אותנו?
אני רואה הכול, פרוגל קטן.
אני ערמת האשפה.
מרג'ורי, את מדברת אל הצנוניות המרחפות האלה?
שקט, בחורים. יש לי עבודה.
אז מה זה? מה אני רואה כאן?
תשמעי…
זה אומר ש… -מה שקרה זה…
לא, סליחה, דבר. -כמו שהוא אמר…
בסדר, מספיק עם השטות המסוימת הזו.
עכשיו, אחד מכם.
בסדר. החברים שלי בחרו בפעילויות ליום ההולדת שלי,
ורציתי שהם יהיו שמחים,
אז לא אמרתי דבר וניסיתי לעשות את כולן במקביל
ואז… פוף!
נשמע לי שבמקום לומר את דברך, שתקת.
ועכשיו אתה מפוזר.
אבל אני אוהב לשמח את החברים שלי.
וזה אומר שאתה חבר מצוין.
אבל פרוגל קטן שלי, אתה חייב להביט פנימה ולהבין מה אתה רוצה.
אתה צריך ללכת למערת ההרכבה מחדש.
מערת ההרכבה מחדש?
אני אוהבת כשאתם מדברים יחד. כמו רביעיית זמר קטנה.
עכשיו, הכניסה למערה נמצאת מאחוריי.
תיכנסו ותגידו…
"חלב ודבש, המערה נפלאה ממש, בואו ונורכב מחדש."
ואז תרוצו ותתנגשו זה בזה.
אנחנו יכולים להגיד מילים. -ולהתנגש בדברים.
תודה, מרג'ורי.
יש לי הרבה שאלות, מרג'ורי.
אבל השאלה העיקרית היא, עם מי לעזאזל דיברת?
סבלנות, הכול יתגלה.
עכשיו, מה דעתנו על כפתורים מקציצות?
כן. -עם תוספת רוטב בשבילי, בבקשה.
איך תקראי לזה? אופנת מזון עילית. -כן.
וואו. בטוח שזו המערה הנכונה?
אולי יש עוד אחת. -כן.
אוי, לא.
עכשיו התרבינו.
רגע.
זו רק השתקפות.
יפהפה.
בסדר. טוב, אני אתגעגע לכולכם.
לכולי? -לכולנו?
אני חושב שאומרים "כל אני".
בסדר, בואו נעשה את זה.
חלב ודבש, המערה נפלאה ממש, בואו ונורכב מחדש.
זה קורה! זה קורה!
זה לא עבד.
סתם חלפנו זה דרך זה.
איך חזרנו להיכל הגדול? -אוי, לא.
מה אנחנו עושים כאן?
"אני יודע מה ומבלי רוצה, הוא ישמח לשיר שיר
זה לא באמת מה שאני רוצה, אני לא יודע מה אני רוצה
הוא רוצה למדוט, לנשום עמוק, להגיד "נמסטה"
ממש לא נראה לי שזה מה שאני רוצה
אני בטוחה שאני מכירה אותו טוב מכולם, הוא רק רוצה להסתובב ולהסתובב
ולהסתובב ולהסתובב -ממש לא נראה לי שזה מה שאני רוצה…"
זה כאילו איש לא שומע אותי.
"או להשמיע קול של סירנה, הוא משמיע צליל ארוך וחזק…"
עצרו!
"זה לא מה שאני רוצה
זה לא מה שאני רוצה לעשות, לא, זה לא מה שאני רוצה
לא, לא, לא, לא
זו לא החלטה שלכם
אז עצרו!
זה לא מה שאני רוצה
לא רוצה לשיר -לא
לא רוצה להסתובב -לא להסתובב
לא רוצה למדוט -לא למדוט
אתם מקשיבים? -לא, לא, לא, לא
כי זה לא מה שאני רוצה לעשות
לא, לא -לא, עצרו!
זה לא מה שאני רוצה
זה לא מה שאני רוצה!
זה לא מה שאני רוצה
לא!"
חברים? מה קורה?
חזרנו למערת ההרכבה… חברים?
בחיי, ומבלי.
זה רק אני.
כל מה שקרה היה… חיזיון.
המערה פעלה!
עוד אני!
זו רק השתקפות.
הכול טוב.
הצלחתי, מדאם ערמה. אני אני שוב.
אלך להגיד לחברים שלי מה אני רוצה לעשות ליום ההולדת שלי.
מעולה, פרוגל קטן. -כן, כן, כן, כן.
היי, מאיפה הוא צץ?
סלח לי מאוד. -כן.
אל תדאגו, בחורים.
עכשיו, סוודרי הספגטי התואמים שלכם מתאימים לכם?
הם אופנתיים וטעימים מאוד.
התעלית מעל לעצמך, מרג'ורי. -כן.
ג'וניור גורג, מגן טירת הגורגים.
אויב פרוגלי.
חזור לכאן. חזור לכאן.
אני אתפוס אותו. אני אתפוס אותו.
לא תפסתי אותו.
בסדר.
בלי אינטרנט אני לא יכולה להעלות את הניסויים שלי.
זה מתסכל מאוד!
אני רק רוצה להציל את האוקיינוסים!
גם אני!
רגע, באמת? אני עושה דוקטורט
וצילמתי כמה סרטונים אם את רוצה לעקוב אחריי.
מגניב. אחפש אותם.
הלו, אני צריך להגיע לעבודה. -סלחו לי, אבל נתחיל לנסוע בקרוב?
צריך לתקן את הגועל הזה ולתקן את המסילה.
למישהו יש רעיון?
בואו נראה. החומר הזה דביק מאוד.
כן. יש לי רעיון.
ספר לי.
זקני טחב.
מגניב, נכון?
זה בהחלט רעיון, אבל לא רעיון שתורם.
אבל הגועל באמת דביק.
אז הוא גורם לי לתהות…
תיקנו את המסילה ואפילו את הכבל.
בדיוק כמו שחשדתי. הגועל הדביק דווקא שימושי.
מעולה!
אני חושב ששלושתנו עשינו עבודה מעולה היום.
אוי, לא.
אנחנו תקועים!
אוי, לא.
בוא נשתחרר. אתה תפנה שמאלה. -ואני אפנה שמאלה.
האינטרנט חזר.
בסדר, מהר. עליי להעלות את הסרטון הכיפי שלי לפני השכנה שלי…
היי, אני צופה בסרטון שלך עכשיו!
לא, לא בזה. יש סרטון כיפי בדרך.
וואו, לא היה לי מושג שמיקרו-פלסטיק הוא בעיה חמורה כל כך.
תודה.
היי, איזה קטע.
אולי האינטרנט שלח לי סימן שיש רק אני אחת.
עליי להישאר נאמנה לעצמי.
תודה, שכנה.
אשלח את הסרטון לאימא שלי.
היי, אימא!
לא מתאים לוומבלי להבריז לנו.
אולי הוא לא אהב את מסיבת הסיבובים שלי.
מסיבת סיבובים?
ערכתי לו מסיבת מדיטציה מונחית.
אני ערכתי מסיבת אבטחה.
היא הייתה די פרועה.
וואו, ואני שרתי לו.
כל אחד מאיתנו עשה משהו אחר.
זה בטח היה קשר לוומבלר כמו ומבלי.
כן. -נכון.
וואו, ומבלי, זה היה אחד הקסמים שלך?
לא, אני פשוט יושב בשקט.
אז איפה היית?
טוב, התפצלתי לארבעה ומבלים…
והיינו בלתי נראים ולא יכולתם לשמוע אותנו,
וכולנו היינו אותו הדבר, אבל שונים.
בסדר, אחלה.
בואו נגיד שהייתי צריך ללכת למערת ההרכבה מחדש.
כמובן. כן.
אני מבינה. -כן, מערת ההרחבה…
אני לא מבינה. -גם אני לא.
אני לא יודע. -לא. לא.
לא משנה. כי עכשיו אני יודע מה אני רוצה לעשות ביום ההולדת שלי.
אני רוצה סתם להיות כאן, איתכם. החברים שלי.
אני מצטער אם זה משעמם או מאכזב,
אבל זה מה שאני רוצה לעשות.
הידד!
ומבלי, זו דרך מושלמת לבלות יום הולדת.
והיא גם בטוחה.
אני שמחה מאוד שסוף כל סוף אמרת את דברך, ומבלי.
כן.
נערוך את מסיבת הסיבובים ביום ההולדת הבא שלי,
בהמשך היום.
אני מתלוצצת!
יום הולדת שמח, ומבלי. -יום הולדת שמח, ומבלי.
כן, יום הולדת שמח, חבר. -יום הולדת שמח.
תרגום: אסף ראביד