Kom och lek med oss
Nu ska vi ha kul, kom loss
Sjung och ha det bra
Här hos Fragglarna
Jobba är också bra
Vi jobbar på, men dansa ni
Ja, nu leker vi
-Vi är Gobo. -Moki.
-Vembi. -Bober.
Vips.
Junior!
Hej!
Min rädisa.
Kom och lek med oss
Nu ska vi ha kul, kom loss
Sjung och ha det bra
Här hos Fragglarna Här hos Fragglarna
Fragglarna: Tillbaka till Fraggelberget
Här hos Fragglarna.
Jag boppar utan hatt.
Jag boppar utan slips.
Boppibopp gör livet glatt.
Nu boppar jag till Vips!
Jag boppar så hårt…
…för jag är fett händig.
Boppiboppa vidare till polaren Vembi.
Moki, Moki, Moki!
Moki, Moki, boppibopp.
Moki, Moki, Moki.
Jag är grym på boppibopp,
i juni och oktober.
-Snyggt. -Så vi kör upp och ner
och ända bort till Bober.
Ja! Kom igen, Bober.
Var tusan är Bober?
Jag kollar hans grotta. Han har kanske nåt gott.
Jaha, om det är dags för ett Boppibopp-stopp,
kutar jag upp och ser om farbror Mack har skickat nåt mer.
Okej.
-Handgångslopp. -Vad?
Gå, gå, gå!
Perfekt.
-Bober! -Vembi.
Beskåda fraggelsläktets största tvättapparatur-uppfinning någonsin.
-Oj. -Ajöss, rynkor.
Slät som en nyfödd Mergelunge.
-Bober! -Va…
-Din balobis brinner! -Va?
-Den brinner inte. Den lyser. -Vad…
Vad händer? Jag vet inte vad det här är.
-Det har aldrig hänt förut. -Ingen fara.
-Det är faktiskt rätt coolt. -Nej, Vembi. Det är inte coolt.
Vad det är… Det är inget, för det har aldrig hänt.
-Förstått? -Okej.
-Vembi. -Vad…
Lova att aldrig berätta det här för nån!
Lova!
Okej, Bober, jag lovar.
Okej.
Hej, gubben.
Okej. Jag vet. Det är väldigt spännande.
Hej. Okej, hej på dig.
Ja, du är också rätt okej, Sprockie.
Jag samlade ihop mina vattenprover, du vet?
Och du anar inte allt skräp som låg på stranden.
Så jag började plocka upp det, och plötsligt var min säck full.
Kolla. Jag är värsta skräp-jultomten.
Ännu ett paket till Gobo?
Tänk om jag är Gobo?
Som ett smeknamn.
Min moster kallade mig Gobo.
Vänta, nej hon kallade mig Jojo.
Va? Det här måste vara ett skämt.
Har nån skickat mig en vattenflaska?
Skräp i havet. Skräp med posten.
Det här är ett allvarligt miljöproblem.
Jag börjar tro att hela världen har en skräpfest.
Satte det.
Vem skulle skicka nån en plastflaska?
Det är jag!
Din farbror resande Mack.
Jag var nyligen vid Yttre rymdens rand, där,
inte för att tråka ut dig med vetenskapslingo,
hårt grejs möter blött grejs.
Där låg en helt unik glänsande artefakt.
Dess namn bara kom till mig.
Flissla!
Och dess syfte stod genast klart för mig.
Hemlighetssamlande.
Jag är rädd för min mustasch.
Och vips, var den borta.
Blev jag ledsen? Självklart.
Visade jag det? Inte ens en gång.
Men räds inte, Gobo. Hjältar har bara kortvariga bottenpunkter,
följda av enorma segrar.
Jag svor att aldrig förlora den igen.
Gobo, bygg ett museum i Fraggelberget och placera flisslan i det.
Du kan döpa det till nåt blygsamt,
som "Farbror resande Macks museum… Heja farbror resande Mack."
Kram från din farbror, resande Mack.
"PS: För att säkra att denna sällsynta Flissla blir väldokumenterad,
har jag bett Arkivarien att besöka er."
-Arkivarien? -Oj! Arkivarien.
Alla viktiga skatters väktare
kommer för att hjälpa oss med Hemlighetsflisslan.
Hemlighetsflisslan. Häftigt!
Särskilt för mig,
som för närvarande inte bevarar några hemligheter.
Det är ingen hemlighet
att jag är supertaggad för att arkivarien ska komma.
Hon är så världsvan och berest och…
…ärligt talat så lik mig.
Mystiska varelser.
Jag vet inte vad det är, men hon har det.
-Ja. -Ja, urvacker.
-Makalös! -Enastående.
-Vidunderlig. -I sanning.
-Okej, okej, okej. Åter till mig nu. -Va…
Bober, kom och ta en närmare titt.
Han trivs där.
Ni vet hur en del fragglar kan se bättre på långt håll?
Sån är Bober.
-Ja. Det har jag hört. -Just det.
Vatten.
Det här vattnet är vått.
-Är du törstig? -Va…
Junior, vad gör du?
Jag tänkte att eftersom vi har så mycket vatten,
kunde jag ta en liten gnutta till växterna.
-Nej. -Och träden?
-Nej. -Och grönsakerna?
Nej!
Inget mer älska saker. Begrips?
Begrips.
Törstig.
Åh… Va…
Junior! Stoppa henne!
Fixat, pappa!
Okej.
Det är sista gången en fraggel stjäl vårt dyrbara vatten.
Vi måste hitta ett sätt att skydda det och visa upp det.
Som en fontän?
Nej. Som en fontän!
Visst, pappa.
Arkivarien kommer när som helst.
Vi måste klura ut var vi ska ha farbror Macks museum.
Ja, öh…
Vad sägs om Evinnerligt Beckmörka Grottan?
Öh, det är lite mörkt.
Jag vet. Vi borde prova Klibbgolvsgrottan.
Nej, för klibbigt. Bober, du är väldans tyst.
Inte för att han döljer nåt.
Vi kanske borde prova Stenhyllsgrottan.
Det här är helt perfekt.
Tre hurra för Bober Fraggel.
Hurra, hurra, hurra, hurra!
-Det var fyra. -Ja.
Äsch, det var inget.
Lite boppibopp för att fira?
Boppibopp?
Ah! Åh, nej.
Vad ska jag göra? Jag måste gömma den.
-Vembi? -Ja?
-Vad gjorde du just? -Öh, alltså…
Nej… Flisslan!
-Satte du Flisslan på min… -Ja.
Hallå?
Om nån är intresserad så är arkivarien här.
Det är jag. Hej.
Arkivarien.
Varmaste hej.
Jag heter Vips!
Hej, mina små rara fragglar.
-Hej. -Hej.
-Välkommen. -Var är den där ökända Flisslan?
Ja, alltså, den…
Åh, nej. Flisslan är försvunnen.
Vad hände med den?
Men ni hade väl faktiskt Flisslan?
O, ja. Absolut.
Ni har inte bara drömt alltihop?
-Nej, nej, nej. -O, nej.
Men jag har faktiskt väldigt livliga drömmar som jag gärna berättar om.
-Min dröm är att hitta Flisslan. -Då får vi hitta Flisslan.
-Komsi, Flisslan. -Vi ska hitta Flisslan.
Vi svär.
Ja, du är en hederlig liten fraggel, och jag tror dig.
Men om din väst blir den största skatten jag ser på den här resan,
så blir jag ganska besviken.
Men jag gillar den.
Den klär dig fint.
Jaha, öh… Ja.
Jag har två stycken.
-Flisslan. Jag ska hitta Flisslan. -Ja. Tack.
Den är inte här borta.
Varför satte du Flisslan på min balobis?
Som du kanske har märkt är den genomskinlig.
Ja, jag inser det nu.
Men oroa dig inte.
Vi behöver bara smyga in den i muséet igen.
-Ja? -Och så här gör vi det…
Jag klär ut mig till Världens äldsta fraggel
och väntar tills den riktiga Världens äldsta tar en tupplur.
Sen skriver jag en lapp till alla och säger att jag är sömning,
för att täcka mina spår, vilket ger mig en chans att smita in i muséet.
Drottning Mergel.
Sen kommer Henchy in och säger…
Du är inte Världens äldsta fraggel.
Och jag säger…
Jo, det är jag.
-Och han säger… -Bevisa det.
-Och jag säger… -Öh… Jag är så gammal.
Vänta, va?
Stoppa in den under tröjan och smyg upp den på hyllan igen.
Det är så tokigt att det kanske funkar.
Okej… En gång till, Bober?
Visst, varför inte? Vad skulle kunna gå fel…
Jag trodde att det skulle funka.
Vembi, släpp min svans.
Okej, några skråmor.
Den sitter fortfarande fast.
Perfekt. Just den grejen jag försöker gömma är fast
i just den grejen som hela Fraggelberget letar efter.
Jag tror inte att alla letar efter Flisslan.
-Alla letar efter Flisslan. -Har ni sett den?
Nej.
Absolut inte.
Säg till om ni hittar den.
Åh, typiskt. Det här är så typiskt.
Tänk om det är mig det är fel på?
Och ingen av de andra kommer förstå?
Och väggarna rämnar och faller ner
Och tänk sen om jag blir rädd?
Så väldigt rädd att bli sedd?
Och min balobis-svans Och dess magiska glans
Får allt fult att synas mer?
Så kan bara ljuset släckas ut?
Så jag kan va' som de andra Som jag var förut?
För varje gång som lågan blir större
Snurrar mitt huvud, det finns inget värre
Jag blir matt om de skrattar Åt min skimrande svans
Det är sant
Vill inte hånas Vill inte beundras
Huvudet mitt bara dundrar och dundrar
Det enda jag önskar mig nu
Är att ljuset ska släckas ut
Att ljuset ska släckas ut
Att ljuset ska släckas Så allt blir som förut
Ja.
En strumpa. Det är typ som att släcka det.
Tacka mig senare.
Hur svårt är det att gå till återvinningen på stranden?
Vet du, Sprocket,
jag kan plocka plast ur havet dagen lång,
men om resten av världen kastar skräp runt sig som konfetti
vad gör det för skillnad?
Jag har åtminstone kunnat använda en del skräp till den här apparaten.
Och så doppar Doc en kaka.
Den satt där den skulle.
Titta, Sprocket, lite plastskräp.
Vad ska jag göra med det? Kasta det i havet?
Skicka det till nån låtsasperson som heter Gobo?
Jag har en galen idé. Vad sägs om att lägga den i återvinningen?
Vänta lite.
Kära nån.
Sprocket, det finns ingen återvinning på stranden.
Nån borde göra nåt. Jag borde göra nåt.
Jag måste inte vara som alla andra. Jag kan bli en del av lösningen.
Åh, gubben.
Det är för många kex.
-Nej. -Nej, Vembi. Det tjänar inget till.
Den sitter verkligen fast.
-Vad pratar ni om? -Åh! Öh, alltså…
-Bara… -Bobers bal…
-Klappa i händerna, allihop. Klapp, klapp. -Ja.
Är det Flisslan?
-Vad gör den på din balobis? -Öh…
Jo, Bober här strök sina kläder, som han gör,
och han råkade sätta sig på Flisslan.
-Och nu är den fast. -Ja.
-Men det var inte hans fel. -Nej.
Jag anser mig vara en begåvad fraggelkännare…
…och jag tror allt du just sa. Låt mig hjälpa er.
Toppen. Tack.
Få se. Vi gör oss av med den här.
-Låt mig bara ta tag i den. Redo, och… -Okej.
Leker ni Svansdragkamp?
Alltså…
Flisslan!
Jag kan förklara.
Flisslan ramlade och…
…Bober sträckte heroiskt ut sin balobis för att fånga den…
Vänta lite. Du sa ju att Bober
-satte sig på Flisslan. -Vänta lite. Jag löser det.
Okej, Bober. Vänd dig om.
-Okej. -Nu så.
Du är i goda händer, Bober. Nu så.
-Blunda inte! -Var varsam.
Nu tar vi oss runt.
Försiktigt… Åh! Nu flyger vi.
Hörni. Jag… Se upp…
Hej. Vad är det som händer här?
Flisslan fick eget liv och blev besatt av Bober.
Va?
Jag struntar i hur Flisslan hamnade där. Bober är vår vän och behöver hjälp.
Och jag vet vem som kan lösa det här problemet.
-Doozar kan fixa allt. -Doozarna klarar det.
-Ja. Ja, ja. -Det kommer att bli bra.
Jag kan känna det.
Jag känner det.
Det här tar timmar att återuppbygga.
Ja! Fantastiskt!
Nej. Den sitter fast.
Vi kan alltid gnida in dig med flottbär, Bober.
Nej. Vi klämmer fast Flisslan med ett par stenar
och knuffar dig från en klippa!
Glöm det!
Vi måste bilda en cirkel, hålla händer och dansa bort den.
Nu räcker det!
Om alla så gärna vill ha Flisslan i muséet,
så får den väl vara i muséet. Men på min svans.
Gör en fontän åt pappa det är kul
Gör en fontän så pappa inte blir sur
Oj, den är tung.
Nämen, se där.
En liten bebisplanta.
Ser man på.
Jag vill verkligen ta hand om dig, men jag får inte.
Pappa har sagt det.
Men kanske bara den här gången.
Du är som min lilla unge.
Som min Junior.
Junior Junior.
Ja. Det gillar jag.
Här får du lite vatten, Junior Junior.
Jag antar att jag bor här nu.
Det är åtminstone tyst.
Hej!
Hej, jag heter Juggie.
Flyttade du just in? Välkommen!
Okej, jag ska lämna dig ifred.
Förlåt. Jag glömmer helt hur fjäderlätta mina steg är ibland.
Får jag fråga varför du sitter på en hylla i muséet
med vad som ser ut som Hemlighetsflisslan på svansen?
Jag tycker bara att nån borde vara här för att… skydda Flisslan.
Och vad är säkrare än att sätta fast den på sin kropp?
En gång i tiden försökte jag också gömma min balobis.
-Va? -Jag växte upp nära Sch-sjön.
-Vilken sjö? -Sch.
-Vilken sjö? -Nej, den heter Sch-sjön.
Jaha, ursäkta.
-Det måste hända jämt. -Nej, det är första gången.
Förlåt.
Hur som helst, inte mycket som lyste där.
-Lyste? -Det kändes som om jag var den enda.
Lyser du också?
Jag menar, lyser du? För det gör inte jag. Varför skulle jag?
Så, du reser väl mycket i jobbet, va?
Ja, jag lyser.
När jag känner mig som allra mest avslappnad.
Det är underbart.
Jag har ödslat så mycket av mitt liv på att sitta vid den där ensliga sjöns kant
med svansen i vattnet,
helt desperat att gömma mitt sken.
Och sen en dag insåg jag att jag kunde vara mer.
Jag kunde vara jag.
Ofta när jag blundar
Kan jag se en hemlig plats Drömd av mig
Gömd av mig
Då kan jag få känslan Att nåt magiskt börjar hända
Och då skiner jag än mer klart
Våga va' din vind
Våga stå i regn
Våga följa ljuset Från en blixt och be den
Att slå ner igen
Våga va' i sol
Våga se mot skyn
Våga stå i stormen
Som passerar Och som gör mig ständigt ny
Våga va' din vind
Ofta finns en del av mig
Som först kan kännas fel i mig Men som vill ut
Flyga ut
När jag känner känslans våg Som bär mig upp mot himlen blå
Jag vet jag kan flyga fram
-Våga va' i vind -Våga va' i vind
-Våga stå i regn -Våga stå i regn
Våga följa ljuset Från en blixt och be den
Att slå ner igen
-Våga va' i sol -Våga va' i sol
-Våga se mot skyn -Våga se mot skyn
Våga stå i stormen som passerar
Och som gör mig ständigt nu
-Våga va' i vind -Våga va' i vind
Våga va' i vind
Jag trodde att jag var ensam. Jag trodde att ljuset var fel.
Ljuset kan inte vara fel.
Se på mig.
Jag är häftig som få.
Va…
Flissla-tastiskt.
Flissbalobitastiskt!
Jag är rädd för min mustasch.
-Vad händer, Bober? -Vad det än är, så älskar vi dig!
Oroa dig inte. Jag sa inget om grejen som inte hände.
Hörni, det är nåt jag måste visa er,
och jag är rädd att ni inte ska gillar det.
Vad?
Det är den här.
-Jag vet att den är konstig… -Som en fest på din svans
Det är cooltastiskt!
Det är som nåt ur en dröm jag hade. Mina drömmar har mystiska krafter.
Tycker ni inte den är skum?
Skumt ascool.
Kom igen, svans. Gör nåt.
Om Flisslan är i säkert förvar här i…
Åh, Resande Mack-muséet för Resande Mack, heja Mack-muséet.
Svängigt värre.
Ja, verkligen. Nåja, nu när det är öppet är mitt jobb avklarat.
Bober, vi lyser alla på vårt eget särskilda sätt.
Och vet du vad?
Att vara sitt eget sanna, speciella jag är det enda sättet att vara på.
Ja.
Tänk att du är så cool!
Åh, tack.
Då var det dags. Och…
Bom!
Flaskan i tunnan.
Flaskan i tunnan
Världens enklaste sak, och det har redan gjort skillnad.
Varje flaska där är en mindre i havet.
De små sakerna gör det.
Oavsett vem du är,
oavsett om du skiner utanpå eller inuti,
när du älskar det som gör just dig speciell,
blir det den klarast lysande skatten i världen.
Undertexter: Kristina Donnellan