Táncold ki magadból a gondot
Majd egy másik nap aggódj
Hadd szóljon a zene
Lent a Flúgosok Barlangjában
Dolgozd ki magadból a gondot
Majd egy másik nap táncolj
A játékot hagyd a Flúgosokra
- Íme Gobo! - Moki.
- Wembley. - Boober.
Red.
Kicsi!
Hahó!
A retkem!
Táncold ki magadból a gondot
Majd egy másik nap aggódj
Hadd szóljon a zene
Lent a Flúgosok Barlangjában
Fraggle Rock: Újra zúznak
Lent a Flúgosok Barlangjában.
Pattintgatok ébren.
Pattintgatok az ágyban.
Sose állok le vele.
Pattintgatok Rednek!
Úgy pattintgatok,
mint egy pattintgatós csapat.
Pattintgatok jóbarátomnak, Wembley-nek.
Moki! Moki!
Moki, Moki, pattintgass!
Moki, Moki, Moki.
Ha pattintgatni kell,
ismerem a csíziót.
- Klassz! - Fejjel lefelé,
és továbbadom Boobernek.
Igen! Hajrá, Boober!
Hol a csudában van Boober?
Megnézem a barlangjában. Talán nasizik.
Hát, ha leállunk a pattogtatással,
akkor kimegyek a külvilágba, hátha Matt bácsi küldött valamit.
Oké.
- Kézenjáróverseny! - Mi?
Hajrá, hajrá!
Tökéletes.
- Szia, Boober! - Á, Wembley!
Íme a Flúgosság előtt ismert legnagyszerűbb mosóberendezés.
- Hű! - Viszlát, ráncok!
Sima, akár egy újszülött Habos.
- Boober! - Mi…
Ég a csóviuszod!
- Nem ég. Hanem világít. - Mi…
Ez meg mi? Nem tudom, mi ez.
- Még sose volt ilyen. - Nem nagy szám.
- Inkább klassz. - Nem, Wembley. Nem klassz.
Mi az… Nincs semmi látnivaló. Mert nem történt semmi.
- Érted? - Ja… oké.
- Wembley! - Hé! Mit…
Ígérd meg, hogy soha senkinek nem szólsz róla!
Ígérd meg!
Oké, Boober. Megígérem.
Jól van.
Szia, pajti!
Ó, oké. Jól van. Tudom. Nagyon izgi!
Szia… Oké, oké. Szia, szia, szia, szia!
Én is bírlak téged, Szegecs.
Kimentem vízmintát gyűjteni, igaz?
Sose hinnéd, mennyi a szemét a parton.
Elkezdtem szemetet szedni, és hamar megtelt a zacskóm.
Nézzenek oda! Én vagyok a szemetes Télapó!
Még egy csomag Gobónak?
És ha én vagyok Gobo?
Az a becenevem.
Az egyik nénikém Gobónak hívott.
Várjunk! Nem, Jojónak.
Ez biztos valami vicc.
Egy vizesflakont kaptam?
Szemét az óceánban. Szemét a postában.
Ez komoly környezeti probléma.
Kezdem azt hinni, hogy a világon szemétbuli van.
Betalált!
Ki a csuda küld nekem műanyag flakont?
Én…
Utazó Matt bácsikád.
Nemrég a külvilág szélén jártam,
ahol… és nem akarlak szakzsargonnal fárasztani,
de a szilárd találkozik a vizessel.
Egy egész egyedi fényes tárgyat találtam.
Azonnal tudtam a nevét.
Bizé!
És azonnal tudtam, mire való.
Titokgyűjtésre.
Félek a bajszomtól.
És már el is tűnt.
Hogy szomorú voltam-e? Hogyne.
Hogy kimutattam-e? Egyszer se.
Nyugi, Gobo! A hősök ritkán vannak mélyponton,
és ezt nagy győzelem követi.
Megfogadtam, hogy nem vesztem el többé.
Gobo, építs otthon egy múzeumot, és tedd bele a Bizét!
Szerényen elnevezheted úgy, hogy:
„Utazó Matt bácsi Múzeuma… Hurrá, Utazó Matt bácsi!”
Szeretettel: Utazó Matt bácsikád.
„Ui. A Bizé alapos dokumentálása érdekében
odahívtam a Levéltárost.”
- A Levéltárost? - Hű! A Levéltárost.
A fontos kincsek őrzője
eljön, és segít a Titkok Bizéjével.
A Titkok Bizéje. Klassz!
Főleg nekem,
akinek jelenleg nincsenek titkai.
Hát, nem titok,
hogy egészen feldob a Levéltáros érkezése.
Olyan választékos és világot járt… sokban hasonlít rám.
Titokzatos lények.
Nem tudom, mi az, de megvan benne.
- Aha. - Ja. Gyönyörű!
- Csodás! - Lenyűgöző!
- Elragadó. - Tökre.
- Oké, oké. Megint én jövök. - Mi…
Hé! Hé, Boober, nézd meg ezt, jó?
Jó neki ott.
Tudod, hogy egyes Flúgosok messzebbről jobban látnak?
Boober is olyan.
- Ja, igen. Hallottam. - Tényleg. Igen.
Víz.
Ez a víz vizes.
- Szomjas vagy? - Mi…
Kicsi, mit csinálsz?
Hát… Gondoltam, mivel annyi itt a víz,
adok egy loccsintásnyit a növényeknek.
- Nem. - Hát a fáknak?
- Nem. - És a zöldségeknek?
Nem!
Mostantól nincs szeretgetés, rendicsek?
Rendicsek.
Szomjas vagyok.
Mi… Hé… Mit… Mit…
- Kicsi! Állítsd meg! - Mi?
Intézem, Papa!
Oké.
Utoljára lopja el Flúgos a drága vizünket!
Valahogy meg kell védenünk, hogy dicsekedhessünk vele.
Szökőkútra gondolsz?
Nem. Szökőkútra!
Értem, Papa.
A Levéltáros bármikor megjöhet.
Találjuk ki, hová tesszük Matt bácsi Múzeumát!
Igen…
Mit szóltok az Örök Sötétség Barlangjához?
Kicsit sötét van itt.
Tudom. Menjünk a Ragacspadló Barlangba!
Nem. Az túl ragacsos. Boober, nagyon csöndes vagy.
Nem mintha titkolna valamit.
Nézzük meg a Sziklaperem Barlangot!
Ez tökéletes!
Háromszoros hurrá Flúgos Boobernek!
Hurrá, hurrá, hurrá, hurrá!
- Ez négy volt. - Ja.
Semmiség.
Ne ünnepeljünk pattogtatással?
Pattogtatással?
Jaj, ne!
Mihez kezdjek? El… El kell dugnom.
- Wembley! - Igen?
- Mit csináltál az előbb? - Hát…
Nem… A Bizé.
- A Bizét rátetted a… - Aha.
Hahó!
Ha valakit érdekel, megjött a Levéltáros.
Én vagyok az. Üdv!
A Levéltáros.
Legforróbb üdvözlet.
Red vagyok!
Helló, drága Flúgoskáim!
- Helló! - Üdv!
- Köszöntünk. - Hol az a rossz hírű Bizé?
Ó, hát…
Jaj, ne! Nincs meg a Bizé!
Mi lett vele?
De ugye nálatok volt?
Ó, igen. Hogyne.
Nem csak álmodtátok?
- Nem, nem. - Jaj, nem.
Szeretném megbeszélni veled az igen színes álmaimat.
- Az álmom, hogy megtaláljam a Bizét. - Most kell megkeresnem.
- Hahó, Bizé! - Megtaláljuk a Bizét.
Esküszünk.
Hát, őszinte kis Flúgos vagy, és én hiszek neked.
De ha a mellényed lesz a mai utam legnagyobb kincse,
akkor igen csalódott leszek.
De azért tetszik.
Nagyon csinos.
Ó, hát… Igen.
Van belőle kettő.
- A Bizé. Megkeresem. - Jó. Köszönöm.
Itt nincs.
Miért tetted a Bizét a csóviuszomra?
Biztos észrevetted, hogy átlátszó.
Igen, már tudom.
De egyet se félj!
Elég, ha visszacsempésszük a múzeumba.
- Igen? - És mondom, hogyan…
Álcázom magam a világ legöregebb Flúgosának,
és megvárom, amíg az igazi elszundít.
Akkor üzenetet írok mindenkinek, hogy álmos vagyok,
elfedem a nyomaimat, így visszajutok a múzeumba.
Habos királynő.
Aztán jön Henchy, hogy…
Nem te vagy a világ legöregebb Flúgosa.
Mire én…
De igen, én vagyok.
- Mire ő… - Bizonyítsd be!
- Mire én… - Olyan öreg vagyok!
Várjunk! Mi?
Csak dugd az inged alá, és tedd vissza a polcra!
Ez akkora őrültség, hogy bejöhet.
Oké… Még egyszer, Boober?
Persze. Miért ne? Mi baj lehet…
Azt hittem, sikerül.
Ereszd el a farkam!
Oké, pár karcolás.
Nem jött le.
Tökéletes. Amit el akarok rejteni, az beszorult
az alá, amit az összes Flúgos keres.
Boober, szerintem nem keresi mindenki a Bizét.
- Mindenki a Bizét keresi. - Nem láttátok?
Nem.
A legkevésbé sem.
Szóljatok, ha megvan!
Tökéletes. Egyszerűen tökéletes.
És ha én más vagyok?
A többiekre nem hasonlítok?
És ledőlnek a falak A sziklák lezuhannak?
Mi van, ha félek?
És közben gyötör a szégyen?
És ahogy fényesen ragyog a csóviusz farok
A hibáimra világít?
Mi lenne, ha kialudna?
Ha olyan lennék, mint mások Mielőtt kitudódna?
Mert ha elhalványulnak a fények
Reszketek, szédülök, és nagyon félek
Hogy nevetség tárgya lesz a csóviusz farok
Mert igaz
Zűr van a fejemben, és stresszelek azon
Hogy lehetek én ilyen fazon
És mást nem kívánok
Mi lenne, ha kia-kialudna?
Mi lenne, ha kia-kia-kialudna?
Igen.
Zokni. Ettől „kialudt”.
Majd megköszönöd.
Miért olyan nehéz a parton elsétálni a kukáig?
Tudod, Szegecs,
egész nap szedhetem a műanyagot az óceánból,
de ha mindenki csak szemetel,
akkor mi értelme?
A szemét egy részéből legalább megépítettem ezt.
És a Doki így szokott tunkolni.
Jó darabos!
Nézd, Szegecs! Műanyag hulladék.
Mi legyen vele? Dobjam az óceánba?
Küldjem el egy Gobo nevű kamu alaknak?
Van egy őrült ötletem. Mi lenne, ha a szelektívbe dobnám?
Egy pillanat!
Uramisten!
Szegecs, a parton nincs szelektív kuka!
Tenni kell valamit! Tennem kell valamit!
Nem kell másokat utánoznom. Prezentálhatom a megoldást.
Jaj, pajti!
Túl sok az a keksz.
- Nem. - Nem, Wembley. Semmi értelme.
Rendesen ráragadt.
- Miről beszéltek? - Nos…
- Csak… - Boober csó…
- Mindenki tapsoljon! Taps! Taps! - Igen.
Az ott a Bizé?
- Mit keres a csóviuszodon? - A Bizé?
Hát, Boober épp vasalt, ami… amúgy szokása,
és izé… ráült a Bizére.
- És az most ráragadt. - Igen.
- Önhibáján kívül. - Úgy van.
Tudod, jó emberismerőnek tartom magam,
és hiszek neked. Hadd segítsek!
- Remek! Kösz! - Kérlek!
Lássuk! Ezt szedjük le!
- Megfogom. Kész, és… - Oké.
Farokhúzóst játszotok?
Tudod…
A Bizé!
- Meg tudom magyarázni. - Mi…
A Bizé leesett,
és Boober hősiesen elkapta a csóviuszával…
Pillanat! Nekem azt mondtad,
- hogy ráült. - Egy pillanat! Értem már.
Oké, Boober. Fordulj meg!
- Jó. - Lássuk! Lássuk!
Jó kezekben vagy, Boober. Mehet.
- Ne hunyd be a szemed! - Óvatosan!
Mindjárt.
Óvatosan… Ó! A levegőben.
Hé, srácok! Én… Hé! Vigyázz…
Hé… Mi folyik itt?
A Bizé életre kelt, és belezúgott Booberbe.
Mi az?
Nem érdekel, hogy került oda a Bizé. Segíteni kell a barátunknak.
És tudom, kinél van a megoldás.
- Mindent megjavítunk. - A Dózereknek menni fog.
- Igen, igen, igen, igen. - Jó lesz.
Érzem.
- Nem hinném. - Hé, ezt érzem.
Órákba telik a javítás.
Igen! Ez az! Fantasztikus!
Nem. Még nem jött le.
Kenhetnénk rád zsírbogyólevelet, Boober.
Nem, nem. Kövek közé ékeljük a Bizét,
és ledobunk egy szikláról!
Na ne!
Álljunk körbe, fogjuk meg egymás kezét, és táncoljuk le onnan!
Elég!
Ha annyira be akarjátok tenni a Bizét a múzeumba,
akkor a farkammal együtt tesszük be.
Szökőkút lesz, mert apám zsémbes
Szökőkút lesz, mert apám úgy nem mérges
Hű, de nehéz!
Nézzenek oda!
Icipici kis hajtás.
Nézzenek oda!
Szeretnélek nevelgetni, de nem szabad.
Apu megtiltotta.
De talán ez egyszer nem baj.
Te vagy a kicsikém.
Az én Kicsim.
Kicsi Kicsi!
Igen! Tetszik.
Tessék, egy kis víz, Kicsi Kicsi.
Hát, mostantól itt fogok lakni.
Legalább csend van.
Hali!
Szia, Dzsugi vagyok.
Most költöztél ide? Üdv!
Oké, békén hagylak.
Bocs, de néha elfelejtem, hogy milyen halkan járok.
Megkérdezhetem, miért ülsz a múzeumi polcon
a Titkok Bizéjének kinéző izével a farkadon?
Hát, csak valakinek vigyáznia kell… a Bizére.
És úgy védem a legjobban,
ha a testemre rögzítem.
Tudod, én is sokáig dugdostam a csóviuszomat.
A Csitt-tónál nőttem fel.
- Melyik tónál? - Csitt.
- Melyik tónál? - Nem, nem. Ez a neve. Csitt-tó.
Ja, bocs.
- Hű, biztos sokan félreértik. - Nem, te vagy az első.
Bocs.
Mindegy, ott nincs túl sok világítás.
- Világítás? - Az egyedüli voltam.
Te is világítasz?
Vagyis… te világítasz? Mert én nem. Miért tenném?
Szóval… Sokat utazol munkaügyben?
Igen, világítok.
Amikor a legnyugodtabb vagyok.
Csodálatos!
Életem nagy részében a magányos tó partján ülve
a farkamat a vízbe lógattam,
el akartam rejteni a világítást.
Aztán egy nap rájöttem, többre is képes vagyok.
Önmagam is lehetek.
Néha arról álmodom
Hogy belül van egy titkos hely
Ami elrejt
És azt érzem, nincs másság bennem
És ideje végre önmagam lennem
Lefutom a szelet
Legyőzöm az esőt
Elkapom a villámot
Hogy újból villantson
Érzem a nap ízét
Mellé az eget is, igen
A világ ízét
Ahogy elrohan, és szárnyal a szívem
Lefutom a szelet
Időnként egy részem
A szívembe hatol egészen És szárnyalni akar
A magasban
Ha elkap az érzés Mi szívemig hatol, nem kérdés
Hogy szárnyalok már
- Lefutom a szelet - Lefutom a szelet
- Legyőzöm az esőt - Legyőzöm az esőt
Elkapom a villámot
Hogy újból villantson
- Érzem a nap ízét - Érzem a nap ízét
- Mellé az eget is, igen - Mellé az eget is, igen
A világ ízét érzem, ahogy elrohan
Ahogy szívem szárnyalni kezd
- Lefutom a szelet - Lefutom a szelet
Lefutom a szelet
Azt hittem, csak én vagyok.
Azt hittem, a világítás rossz.
Az nem lehet rossz.
Nézz rám!
Elég menő vagyok.
Mi…
Bizé-ség!
Csóv-álatos!
Félek a bajszomtól.
- Boober, mi az? - Bármi is az, imádunk!
Nyugi, nem mondtam el nekik azt, ami nem történt meg.
Valamit mutatnom kell, srácok,
és… félek, hogy nem fog tetszeni.
Mi az?
Ez az.
- Tudom, furának tartjátok… - Buli van a farkadon.
Nagymenő!
Mintha egy álmomból lépett volna ki.
Az álmaim misztikus erejűek.
Nem tartjátok furának?
Furán klassz.
Rajta, farok! Csinálj valamit!
Most, hogy a Bizé biztos helyen van itt…
Az Utazó Matt Utazó Matt Múzeumában… Hurrá, Matt Múzeum!
Egek, milyen fülbemászó!
Meghiszem azt. Most, hogy megnyitott, a munkám véget ért.
Jaj, Boober! A magunk módján mind világítunk.
És tudod, mi van?
Az egyetlen helyes út, ha különleges önmagadat adod.
Igen.
Hihetetlenül menő vagy!
Jaj, köszi!
Ez az. És…
Bumm!
Palack a kukában!
Palack a kukában
A legegyszerűbb dolog a világon, és máris minden más.
Ennyivel kevesebb flakon kerül az óceánba.
Az apróságok számítanak.
Nem számít, ki vagy,
nem számít, hogy kívül világítasz, vagy belül,
ha megszereted a különlegességedet,
az lesz a világ legragyogóbb kincse.
A feliratot fordította: Basch Erzsébet