Tanssi huolet pois
Murehdi toisena päivänä
Anna musan soida
Fraggliluolassa
Aherra huolet pois
Tanssi toisena päivänä
Anna fragglien soittaa
Gobo. -Moki.
Vempi. -Buuber.
Red!
Juniori!
Hei!
Voi, retiisini.
Tanssi huolet pois
Murehdi toisena päivänä
Anna musan soida
Fraggliluolassa Fraggliluolassa
Fragglit: Paluu Fraggliluolaan
Fraggliluolassa.
Pomppupussitan hereillä.
Pomppupussitan unessa.
En lopeta pomppupussia.
Pomppupussi Redille!
Pomppupussitan näin,
pomppukisat mielessäin.
Pomppupussitan hyvälle ystävälleni Vempille.
Moki, Moki!
Moki, pomppupussi.
Moki.
Mitä pomppupussiin tulee,
osaan liikkua.
Siistiä. -Eli ylösalaisin -
ja Buuberilleni.
No niin, Buuber!
Missä ihmeessä Buuber on?
Katson luolasta. Ehkä hänellä on purtavaa.
No, jos lopetamme pomppupussin nyt,
katson ulkoavaruudesta, onko Matt-setä lähettänyt jotain.
Selvä.
Käsilläkävelykisa. -Mitä?
Antaa palaa!
Täydellistä.
Hei, Buuber. -Ai, Vempi.
Katso fragglikunnan mahtavinta pyykkäysvälinettä.
Vau. -Hei sitten, rypyt.
Sileää kuin vastasyntynyt mergglivauva.
Buuber! -Mit…
Palupiuksesi on tulessa! -Mitä?
Ei se pala. Se hohtaa. -Mitä…
Mitä tämä on? En tiedä, mitä tämä on.
Näin ei ole käynyt aiemmin. -Ei se mitään.
Se on oikeastaan siisti. -Ei, Vempi. Se ei ole siisti.
Mitä nyt? Ei mitään, koska sitä ei tapahtunut.
Ymmärrätkö? -Selvä.
Vempi. -Huh. Mitä…
Lupaa, ettet kerro tästä kenellekään!
Lupaa se!
Selvä, Buuber, lupaan sen.
Selvä.
Hei, kamu.
Selvä, selvä. Tiedän. Oikein jännittävää.
Selvä. No mutta hei.
Minäkin pidän sinusta, Sprockie.
Olin keräämässä vesinäytteitä.
Etkä muuten uskoisi rannan roskamäärää.
Aloin siis kerätä, ja pian pussi oli täynnä.
Katso. Olen oikea roskajoulupukki.
Taas paketti Gobolle?
Olisinko se minä?
Kuin lempinimi.
Tätini kutsui minua Goboksi.
Hetkinen, Jojoksi se olikin.
Mitä? Ihanko totta?
Joku postitti vesipullon?
Roskaa meressä, niin myös postissa.
Paha ongelma ympäristöllemme.
Onkohan menossa maailmanlaajuiset roskajuhlat?
Osui.
Kuka lähettäisi muovipullon?
Minä täällä,
Matkaaja-Mattinne.
Kävin ulkoavaruuden reunalla,
jossa, pitkästyttämättä tiedejutuilla,
kova aine kohtaa märän aineen.
Siellä oli ainutlaatuinen kiiltävä esine.
Keksin heti sille nimen.
Vissli!
Tiesin heti sen tarkoituksen.
Salainen keräily.
Pelkään viiksieni puolesta.
Se katosi noin vain.
Olinko harmissani? Tietenkin.
Näytinkö harmitustani? En kertaakaan.
Ei huolta, Gobo. Sankareilla tovin surua -
seuraa suuri voitonriemu.
Vannoin, etten enää kadottaisi sitä.
Gobo, perusta Fraggliluolaan museo ja aseta vissli näytteille.
Paikan nimeksi hillitysti vaikkapa -
"Matkaaja-Mattin museo, hurraa Matkaaja-Matt."
Terveisin Matkaaja-Matt.
"PS. Jotta tämän harvinaisen visslin dokumentointi varmistuu,
lähetin Arkistonhoitajan asialle."
Arkistonhoitaja? -Vau! Arkistonhoitaja.
Tärkeiden aarteiden vartija -
tulee auttamaan visslin salaisuuksissa.
Visslin salaisuudet. Siistiä!
Varsinkin minulle,
joka en salaile nyt yhtään mitään.
Ei ole salaisuus,
että olen intona Arkistonhoitajan saapumisesta.
Hän on hienostunut matkaaja ja -
paljolti kuin minä.
Outoja olentoja.
En tiedä, mitä se on, mutta hänellä löytyy sitä.
Niin. -Niin, kaunista.
Upeaa! -Mahtavaa.
Lumoavaa. -Taatusti.
Selvä. Nyt taas minuun. -Mit…
Hei, Buuber, tule katsomaan.
Tuolta näkee hyvin.
Tiesittekö, että jotkut fragglit näkevät paremmin kauempaa?
Buuber on sellainen.
Aivan. Olen kuullut siitä. -Niin.
Vettä.
Tämä vesi on märkää.
Onko jano? -Mit…
Juniori, mitä oikein teet?
Ajattelin, että kun meillä on niin paljon vettä,
voisin kastella kasveja pikkuriikkisen.
Et. -Ja puita.
Et. -Ja kasviksia.
Et!
Älä tykkää enää asioista. Selkiskö?
Selkis.
Jano.
Mit…
Pysäytä hänet! -Niin?
Hoituu, Pappa!
No niin.
Fragglit veivät viimeisen kerran arvokasta vettämme.
Keksitään keino suojella sitä ja pöyhkeillä sillä.
Kuten suihkulähde?
No ei. Tietenkin suihkulähde!
Aivan, Pappa.
Arkistonhoitaja tulee pian.
Pitää keksiä paikka Matt-sedän museolle.
Tuota…
Entä Ikuisen pimeyden luola?
Se on melko pimeä.
Minä tiedän. Entä Tahmalattian luola?
Liian tahmainen. Buuber, olet hiljainen.
Ei hän tosin piilottele mitään.
Kokeillaanko Kivihyllyluolaa?
Tämähän on täydellinen.
Kolme hurraata Buuberille.
Hurraa, hurraa, hurraa, hurraa!
Neljä? -Niin.
Ei tuo mitään.
Juhlitaanko tätä pomppupussilla?
Pomppupussilla?
Voi ei.
Mitä teen? Tämä pitää piilottaa.
Vempi? -Niin?
Mitä juuri teit? -Tuota…
Vissli.
Laitoit visslin… -Niin.
Huhuu.
Jos ketään kiinnostaa, Arkistonhoitaja saapui paikalle.
Minä tässä. Hei.
Arkistonhoitaja.
Lämpimimmät heipat.
Olen Red!
Hei, pikku fragglikultaseni.
Hei. -Hei.
Tervetuloa. -Missä se pahamaineinen vissli on?
Sehän on…
Voi ei. Vissli on kadonnut.
Mitä sille tapahtui?
Mutta vissli kuitenkin oli täällä?
Todellakin.
Ette vain kuvitelleet sitä?
Emme. -Voi ei.
Minulla muuten on eloisia unia, joista olisi ihana puhua.
Oma unelmani on löytää vissli. -Lähdenkin etsimään.
Vissli… -Löydämme sen kyllä.
Vannomme sen.
Oletpa sinä vilpitön fraggli. Minä uskon sinua.
Jos tuo liivisi on suurin näkemäni aarre,
petyn todella pahasti.
On se mieleeni.
Tyylisi on oikein söpö.
Niin.
Minulla on näitä kaksi.
Vissli. Etsin sen. -Kyllä. Kiitos.
Se ei ole täällä.
Miksi laitoit visslin palupiukselleni?
Kuten huomaat, vissli on läpinäkyvä.
Tajuan sen nyt.
Mutta ei huolta.
Se pitää vain viedä takaisin museoon.
Niin? -Ja kerronpa miten.
Naamioidun maailman vanhimmaksi fraggliksi -
ja odotan, kunnes aito maailman vanhin torkkuu.
Kun hän torkkuu, kirjoitan lapun, jossa kerron, että väsyttää,
peitän jälkeni ja niin voin kaivaa tunnelin museoon.
Mergglikuningatar.
Sitten Kätyri tulee ja sanoo…
Et ole maailman vanhin fraggli.
Ja minä sanon…
Kyllä olen.
Ja hän sanoo… -Todista se.
Ja minä sanon… -Olen niin vanha.
Siis mitä?
Mikset laita sitä puseron alle ja palauta hyllyyn?
Tuo on niin hullua, että voisi toimia.
Selvä, no, kerran vielä, Buuber?
Toki, miksi ei? Mikä voisi mennä pieleen…
Luulin tuon toimivan.
Vempi, päästä irti hännästäni.
Selvä, pari mustelmaa.
Vieläkin jumissa.
Upeaa. Piilottelemani asia jumittaa kiinni koko Fraggliluolan etsimässä asiassa.
Buuber, tuskin kaikki etsivät vissliä.
Kaikki etsivät vissliä. -Oletteko nähneet sitä?
Emme.
Ehdottomasti emme.
Kertokaa, jos se löytyy.
Onpa hienoa. Tämähän on täydellistä.
Jos olenkin outo?
Jos en näytä samalta kuin muut?
Seinät alkavat sortua Lohkareet putoavat
Jos pelkään?
Ja osa minusta häpeää?
Tämä palupiushäntä Sen valoisa loiste
Valaiseeko se vain vikojani?
Voisiko se vain painua unholaan?
Voinko vain olla Olla kuten kaikki muut?
Sillä joka kerran Kun valot himmenevät
Polvet tärisevät Ja pääni pyörii
Pelkään että Palupiushäntääni tuijotetaan
Se on totta
Olen hämilläni Eikä hermoilu lopu
Epäilen jokaista liikettäni
Päivän päätteeksi
Voisiko se vain painua, painua, painua
Voisiko se vain painua unholaan?
Noin.
Sukka. Nyt sen hohto painui unholaan.
Kiitä myöhemmin.
Miten vaikeaa on kävellä rannan kierrätysastialle?
Sprocket,
voin kerätä koko päivän muovia merestä,
mutta jos kaikki muut heittelevät roskia,
mitä hyötyä siitä on?
Ainakin olen voinut käyttää roskia tähän härveliin.
Ja Tohtori haukkaa keksin.
Siinä menee.
Katso, Sprocket, jotain muoviroskaa.
Mitä tekisin tälle? Heitänkö mereen?
Lähetänkö keksitylle henkilölle, kuten Gobolle?
Keksin erikoisen idean. Jos pistäisin tämän kierrätysastiaan?
Hetkinen.
Voi jukra.
Sprocket, rannalla ei ole kierrätysastiaa.
Jonkun pitäisi tehdä jotain. Minun pitäisi.
Miksi tehdä kuten muut? Voin olla osa ratkaisua.
Voi sinua.
Keksejä on liikaa.
Ei. -Ei, Vempi. Ei kannata.
Se on täysin jumissa.
Mistä te puhutte? -Tuota…
Tuota… -Buuberin palu…
Taputtakaa käsiänne! Tap, tap. -Niin.
Onko tuo vissli?
Mitä se tekee palupiuksessasi? -Vissli?
Buuber silitti vaatteitaan, niin kuin hän tekee,
ja hän istui visslin päälle.
Ja se juuttui. -Kyllä.
Täysin ilman hänen syytään. -Ei syytä.
Olen mielestäni hyvä arvioimaan muita -
ja uskon kaiken tuon. Minä autan.
Hienoa. Kiitos. -Istuhan.
Katsotaan. Irrotetaanpa tämä.
Tartun siihen. Valmiit ja… -Selvä.
Leikittekö hippahäntää?
No tuota…
Vissli!
Minä selitän. -Mit…
Vissli putosi ja -
Buuber ojensi sankarillisesti palupiuksensa napatakseen sen…
Hetkinen. Kerroit, että Buuber -
istui visslin päälle. -Hetki. Hoidan tämän.
No niin. Käänny ympäri.
Selvä. -Nyt lähtee.
Olet hyvissä käsissä. Nyt lähtee.
Silmät auki! -Varo.
Tämä hoituu.
Varovasti… Maasta irti.
Hei. Varokaa!
Mitä täällä tapahtuu?
Vissli heräsi henkiin ja sai Buuberista pakkomielteen.
Niin mitä?
Sama se, miksi noin kävi. Ystävämme Buuber kaipaa apua.
Tiedän, kuka voi ratkaista tämän ongelman.
Duuserit korjaavat mitä vain. -Duuserit onnistuvat.
Niin. -Kaikki hoituu.
Tuo tuntuu.
En usko. -Tunnen tuon.
Tätä pitää korjata tuntikausia.
Niin! No niin! Mahtavaa!
Ei. Se on jumissa.
Voisimme hieroa sinuun rasvamarjalehtiä.
Ei. Kiilaamme visslin kivien väliin ja syöksemme sinut jyrkänteeltä!
Eikä!
Muodostetaan piiri käsikkäin ja tanssitaan se pois.
Riittää!
Jos vissli halutaan niin kovasti museoon,
sitten se palaa museoon hännässäni kiinni.
Teen lähteen pomottelijaisälleni
Teen lähteen, jottei Pappa suutu
Olipa painava.
Oletpa sinä söpö.
Pikkuinen puuntaimi.
Oletpa sinä söpö.
Haluaisin taatusti kastella sinua, mutta en saisi.
Isäni sanoi, etten saa.
Ehkä vain tämän kerran.
Oma pikku kaverini.
Kuin oma Juniorini.
Juniori Juniori.
Niin. Tuo kuulostaa hyvältä.
Tässä vettä, Juniori Juniori.
Taidan nyt sitten elää täällä.
Ainakin on hiljaista.
Hei!
Hei, olen Jukkeli.
Muutitko tänne juuri? Tervetuloa!
Mutta jätän sinut rauhaan.
Anteeksi. Unohdan joskus, miten hiljaa kuljen.
Saanko kysyä, miksi istut museon hyllyllä -
hännässäsi se, joka näyttää visslin salaisuuksilta?
Ajattelin, että jonkun pitäisi suojella sitä.
Ja mikä on turvallisempaa kuin kiinnittää se vartaloon?
Minäkin muuten piilottelin palupiustani kauan.
Mitä? -Kasvoin lähellä lampea Hys.
Mitä lampea? -Hys.
Mitä lampea? -Lammen nimi on Hys.
Anteeksi.
Noin varmaan käy usein. -Ei, tuo oli ensimmäinen kerta.
Anteeksi.
Kotiseudullani hohtamista tuskin on.
Hohtamista? -Tunsin olevani ainoa.
Hohdatko sinäkin?
Hohdatko sinä? Minä en. Miksi hohtaisin?
Matkustat kai töiden takia paljon?
Hohdan minä.
Aina kun minusta tuntuu hyvältä.
Se on mahtavaa.
Istuin ison osan elämästäni lammen reunalla -
häntä vedessä -
ja pyrin piilottelemaan hohtoani.
Sitten eräänä päivänä tajusin, että voin olla enemmän.
Voisin olla oma itseni.
Joskus kun unelmoin
Erityisestä salaisesta mielipaikastani Joka minussa on
Minua suojaa
Silloin tuntuu Että erilainen minä ilmestyy
Ja on aika olla itseäni enemmän
Jahtaan tuulta
Saalistan sateen
Näen miten kulkee Salaman välähdys
Ja saan sen taas välähtämään
Maistan auringon
Maistan taivaan
Maistan maailman
Joka kanssani kulkee Kun sydämeni lentää
Jahtaan tuulta
Joskus osa minusta
Kumpuaa sydämeeni Ja haluaa lentää
Lentää korkealle
Kun tunne herää henkiin Annan sen tarttua sydämeeni
Ja se saa lentämään
Jahtaan tuulta -Jahtaan tuulta
Saalistan sateen -Saalistan sateen
Voin jäljittää Salaman välähdyksen
Ja saan sen taas välähtämään
Tunnen auringon -Tunnen auringon
Tunnen taivaan -Tunnen taivaan
Tunnen maailman Joka kanssani kulkee
Kun sydämeni herää
Jahtaan tuulta -Jahtaan tuulta
Jahtaan tuulta
Luulin olevani yksin.
Luulin hohtamisen olevan pahasta.
Ei se voi olla paha juttu.
Katso minua.
Olen aika pahuksen siisti.
Mit…
Supervissliä.
Superpalupiusta.
Pelkään viiksiäni
Buuber, mitä tämä on? -Mitä onkaan, rakastamme sinua!
Ei huolta. En kertonut tapahtumattomasta asiasta.
Minun pitää näyttää teille jotain,
ja pelkään, ettette pidä siitä.
Mitä?
Tämä näin.
Onhan se varmasti outo… -Kuin juhlat hännässäsi.
Se on siistikäs!
Se on vähän kuin unessani.
Unissani näkyy mystisiä voimia.
Eikö se olekaan outo?
Oudon mahtava.
No niin, häntä. Tee jotain.
Kun vissli nyt on turvallisesti täällä…
Tämä on Matkaaja-Mattin museo, hurraa Matkaaja-Matt.
Jukra, tuo on tarttuva.
Tosiaan. Mutta tuohon päätän työni täällä.
Buuber, me jokainen loistamme tavallamme.
Ja arvaa mitä.
Pitää vain olla oma erityinen itsensä.
Niin.
Miten voit olla noin siisti?
Kiitos.
Katsotaanpa.
No niin!
Pullo astiassa!
Pullo astiassa
Maailman helpoin juttu ja sillä on jo vaikutusta.
Pullo astiassa on yksi vähemmän meressä.
Kaikessa on kyse pienistä asioista.
Olipa kuka tahansa -
ja olipa oma hehku sisäistä tai ulkoista,
kun osaa arvostaa omaa erityisyyttään,
siitä syntyy maailman arvokkain aarre.
Tekstitys: Tero Mansikka