Dans de sure tanker væk
Du kan bekymre dig en anden dag
Lad musikken spille
Nede i Fraggleland
Arbejd de sure tanker væk
Du kan danse en anden dag
Lad fragglerne spille
-Vi er Gobo. -Moki.
-Vembi. -Bober.
Vips!
Junior!
Hej!
Min radise.
Dans de sure tanker væk
Du kan bekymre dig en anden dag
Lad musikken spille
Nede i Fraggleland Nede i Fraggleland
Fragglerne: Tilbage til Fraggleland
Nede i Fraggleland.
Jeg elsker natlige gåture. Især, når jeg ikke husker at være taget af sted.
Vent. Drømmer jeg?
Godaften, talende kæmperadise.
-Drømmer jeg? -Besvarer det her dit spørgsmål?
Ikke rigtigt.
Vent. Mit hår var slået ud, da jeg gik i seng. Nu er det sat op.
Ja, jeg drømmer.
Er du klar på at høre noget fedt?
-Ja. -Noget rigtig fedt?
Rigtig ja.
Her kommer det.
Der vil ske noget stort.
Der vil ske noget stort!
Moki, der er sket noget stort.
-Du har vækket mig. -Nej, nej.
Det er selvfølgelig stort, for søvn gør dig jo så energisk.
Men nej, jeg taler om noget andet.
Noget rigtig stort. Jeg kan mærke det.
-Fedt. Ved du, hvad jeg kan mærke? -Hvad?
Søvn.
Fragglehornet! Der sker noget stort.
Af sted!
Venner, er det ikke fedt?
Vi er ude af sengen midt om natten. Der må ske noget stort.
Jeg ved det, Vembi. Jeg har vidst det i noget tid.
Husk, Vembi: "Stort" betyder ikke "godt". Man siger jo ikke "stormorgen".
Hør efter, alle fraggler.
Det er verdens ældste fraggle. Ryk nærmere.
-Ja. -Undskyld mig.
Hej, Randi.
-Vi skal lige forbi. -Pas på.
Jeg har samlet jer, fordi der vil ske noget stort.
Jeg vidste det.
Mine fraggler, en gang per generation indtræffer en utrolig begivenhed.
Jeg er den eneste, der har set det, fordi jeg er så, så, så…
-Så, så… -Gammel.
Det ved jeg.
Hvad er det?
Jeg mener det, Henki. Jeg har glemt, hvad det er.
Det er Merggle-månemigrationen.
-Åh! Det lyder sejt. -Det vidste jeg godt!
Ifølge Fragglernes faktafolder, bekræftet af generationer af fraggler,
vil mergglerne i aften opføre en spektakulær månemigrationsdans.
Henki, hold gryden i kog.
Fortæl dem, nogle af mergglerne har 12 haler.
Det er ikke sandt. Fakta har betydning.
Kan I andre høre dem? De er vel ikke bare inde i min knold?
Jeg hørte det.
-I aften sker det. -Ja.
Denne sjældne begivenhed sker én gang per generation under en Blå Måne.
-Hvor er månen? -Den var der før.
Sikke en skuffelse, hvad?
Hej, Blå Måne.
Hvor er du bare smuk.
Juhu! Kom ind, numsegøj!
Din godnat-gazpacho bliver kold.
Gazpacho.
Jeg elsker gazpacho. Jeg kommer, mor!
Jeg kommer nu For at få gazpacho
Der er den!
Henki, den store nyhed!
Vi skal sikkert til mergglernes grotte for at se månemigrationen.
Vi skal alle sammen til mergglernes grotte for at se månemigrationen.
Sådan!
Moki! Moki! Moki!
Undskyld. Jeg har været lidt intuitiv på det seneste. Jeg har vidst en masse.
-Okay. -Lad os komme af sted.
Der er langt, og vi vil ikke gå glip af det.
Ja.
Jeg glæder mig til at se mit livs store kærlighed:
merggledronningen.
Hun er lige så yndefuld i vand, som jeg er på land.
Jeg er okay.
Jeg har det fint.
Ruten til mergglegrotten er vanskelig.
Tag et kort, alle sammen.
God idé.
Jeg har ikke brug for et.
Jeg har kunnet mærke ting, siden jeg vågnede.
-Jeg tager et til os begge. -Godt.
Mange tak.
Moki? Der er rigtige oplysninger på kort.
Gobo, hvis du har brug for at følge dit ydre kort, bakker jeg dig op.
Jeg har bare brug for at følge mit indre.
Okay.
-Du er min lille spasmager. -Tak.
Månemigration! Merggledronningen!
Månemigrationen!
Godt, venner. Lad os komme af sted. Jeg vil have gode pladser.
Ikke de bedste. Det ville være egoistisk. Men rigtig gode pladser.
Omkring tredje række lidt forskudt fra midten.
-Hallo! Lad os gå! -Nå ja.
Vent lidt!
-Jeg har glemt radisehalskæden i grotten. -Og?
Min radisedrøm skød den store dag i gang. Jeg vil have den med. Jeg skynder mig.
Moki…
Hyler du ad månen, Sprocket?
Okay, men da duerne stjal min sandwich, sagde du ikke en lyd.
Vil du se, hvad jeg laver? Kom herned.
Og se så her.
Ja, ikke? I aften i fuldmånens skær
graver de nyudklækkede havskildpaddeunger sig op af sandet
og løber på deres nuttede små luffer.
Vi skal se det hele ske på grund af vores nye drone!
Lad os smutte.
Det er skolens. Den er til natteflyvning.
Se, hvad jeg har fundet. Et sødt par klokken 12.00.
Han gør ad dig.
Gad vide, om du ved, det er os?
Af sted mod stranden.
Hvor er det spændende.
Jeg skulle ikke have kritiseret dig.
Kun hylen kan udtrykke, hvor spændende det her er.
-Stille! -Undskyld, fru Shimmelfinney.
Månemigrationen går snart i gang!
Bask med foden som en mergglefinne!
Bask! Bask! Bask!
Skynd dig. Vi sakker bagud.
Træk vejret, Vips. Det skal nok gå.
Vi er sent på den, fordi du skulle klæde om.
Jeg ville være klædt som i min drøm.
Jeg havde brug for radisehalskæden. Kan I lide den?
-Jeg kan ikke. Ved du hvorfor? -Hvorfor?
Jeg elsker den!
Åh, manner!
Jeg har aldrig været så sent oppe, og jeg er ikke engang træt.
Kortet siger, vi skal den vej.
Ja, men noget siger mig, at det er denne vej.
Hvad?
Den vej ender i en sort, hvirvlende klat, der hedder Ekkokammeret.
Det betyder nej, nej, nej.
Det rører mig, Bober.
-Primært, fordi du træder på min fod. -Undskyld.
Min intuition har talt til mig hele dagen, og den siger, jeg bør følge min intuition.
Jeg kan ikke. Vi går den vej, kortet beder os om, altså den rigtige vej!
Jeg vil ikke gå glip af migrationen.
Jeg kendte ikke til den for en time siden, men nu må jeg se den.
Okay, som min onkel Mac altid siger: "Sommetider må man gå sin egen vej."
Jeg er ikke vild med, at du blander ham ind i det.
Vi får se, hvem der kommer først, I gamle korttosser.
Jeg når frem, mens mergglerne stadig varmer op.
Hvor smukt.
Hvor skal vi hen midt om natten, Splitbolt? Jeg er ved at falde i søvn.
-Tryk på hornet for at få mig i stødet. -Okay.
Så er jeg vågen. Hvad laver vi herude?
Jeg har fundet vand, hvor der aldrig før har været vand.
Jeg tror, det betyder, der er radiser her.
Træd på bremsen.
Tak. Det havde været mere dramatisk, hvis jeg kørte. Hvad mener du med radiser?
De radiser, vi kværner og laver til doozerpinde til vores bygninger?
Ja, de radiser.
Absurd. Der har aldrig været radiser her, og det er et faktum.
Ih, hvor jeg elsker fakta.
Der var endnu et. Kan du se, at jeg elsker dem?
Grundet nye oplysninger er jeg rimelig sikker på, at vi finder radiser.
Tager jeg fejl, får du en kæmpe doozer-undskyldning.
En KDU?
Aftale.
Må jeg nynne resten af vejen?
Fremragende. Syng bare med.
Her er for vildt. Jeg kunne male herinde.
Jeg kunne danse herinde. Skal jeg flytte hertil?
Nej, jeg er bare begejstret.
Men tænk, at mine venner ikke troede på mig.
De tager fejl.
De tager fejl. De tager fejl.
Nemlig. Det her er den rigtige vej.
Rigtige vej. Rigtige vej. Rigtige vej.
Jeg elsker det her sted!
Elsker!
Elsker. Elsker. Elsker.
Jeg går min egen vej Uden at vende mig
Det føles endelig Som den rette vej
For første gang er tvivlen væk
For første gang ved jeg Hvor jeg har min vej
Jeg ved ik' Hvad mine venner taler om
Jeg traf et godt valg Det' der ingen tvivl om
For første gang står det klart
For første gang ved jeg
Hvor jeg har min vej
Gode pladser, nu kommer vi. Vi bør være tæt på.
Vi nærmer os Den Farlige Grøft.
Den Farlige Grøft? Det lyder ikke godt.
Var det den?
Ja, der står, at den kun er farlig for doozere.
Her kommer jeg.
Hej, doozere.
Doozer-grøften slår til igen.
-Godt, det ikke var værre. -Du er på arbejde igen om lidt.
Bygger jeg ikke, hvem er jeg så?
Vejen er ujævn. Så kører vi.
-Hvad er der galt, Vembi? -Jeg er bekymret for Moki.
Du kender Moki. Hun går sin egen vej.
Min onkel Mac har sendt mig et postkort om det.
Vil det hjælpe, hvis jeg læser det?
Dit venskab hjælper altid.
-Det gør dit. -Nej, det gør dit.
-Det gør dit. -Okay. Nej, det gør dit.
Gå og snak, alle sammen. Gå og snak.
"Kære nevø Gobo og venner…" Det er jer.
For nylig faldt jeg over noget ret rystende:
Skøre væsner blev tvunget rundt i en endeløs cirkel
på noget, der kaldes "Den skøre skive".
Deres eneste forbrydelse? At være født med klinger som fødder.
Staklerne skreg af rædsel.
Heldigvis var jeg der til at redde staklerne.
Se her, min smarte ven.
Gør jer fri, skøre væsner! I behøver ikke alle løbe samme vej!
Du skulle have set mig Gobo. Jeg løb som en drøm.
Alle påskønnede mig så meget,
at de placerede mig i en præmieboks.
Jeg troede, jeg havde befriet dem, men deres glubske fangevogter kom igen.
Et enormt, glidende uhyre.
Jeg sprang direkte på bæstet.
Jeg kommer!
Jeg besteg og tæmmede bæstet på egen hånd.
Så kørte jeg en sejrsrunde og viste de skøre væsner, den ikke bestemte mere.
Fri bane. Vær ikke bekymret.
De elskede mig.
Til minde om mit heltemod sender jeg dig lidt af Den skøre skive.
"Lad det minde dig om, at lykken tilsmiler dem,
som ikke er bange for at gå egne veje.
Kærlig hilsen onkel Rejsende Mac.
PS: Jeg ved, I savner mig. PPS: Jeg ville også savne mig."
-Jeg glæder mig til at se Den skøre skive. -Ja.
Den må være gået tabt.
Ja, men som jeg sagde, så går Moki bare sin egen vej.
Jeg hygger mig virkelig, men jeg vil ikke gå glip af Merggle-månemigrationen.
Gå glip af den. Gå glip af den.
Ja, men det vil jeg ikke.
Vil ikke. Vil ikke.
Ja, okay. Ja, okay.
Det her synes jeg ikke om. Jeg bliver bekymret.
Bekymret. Bekymret.
Måske havde kortet ret.
Ved I hvad? Jeg smutter bare ud herfra.
Smut ud herfra. Smut ud herfra.
-Hvilken vej? -Hvilken vej? Hvilken vej?
Men når jeg ser tilbage Har vejen ændret sig
Ændret sig.
Traf jeg det rette valg?
-Jeg tvivler pludselig -Åh nej
-Jeg er ej sikker mer' -Usikker
-På noget som helst -På noget som helst
Traf jeg det rette valg? Jeg tvivler pludselig
Hvad gør du nu?
Og jeg ved ikke Og jeg ved ikke
Hvor jeg har min vej
Hvor er din vej?
-Hvor jeg har min vej længere -Hvor er din vej?
-Og jeg ved ikke -Ved ikke
Og jeg ved ikke
Hvor jeg har min vej
Hvor jeg har min vej længere
Nej!
Det her er forkert.
-Er jeg faret vild? -Vild. Vild.
-Jeg er fanget. -Fanget. Fanget.
Hjælp!
Virkelig? Ikke noget ekko? Den ene gang, jeg kunne bruge det?
Okay.
Vi er der næsten.
Ja. Tror I, der stadig er gode pladser?
Ti så stille med de pladser!
Hjælp!
Vembi, kom nu. Lad os gå.
Men jeg tror, jeg hørte noget.
Okay, det skal nok gå. Træk vejret.
Bare træk vejret.
Du finder på noget. Du har haft ret hele natten.
-Du har haft ret hele natten. -Netop.
Netop.
Men er det rigtigt?
For jeg ignorerede rigtige oplysninger,
og det førte mig ind i et ekkokammer, og nu er jeg i knibe.
Nu siger du noget.
Måske er der en tid for fornemmelser og en tid for fakta.
Det er rigtigt.
Måske var jeg så ivrig efter at have ret, at jeg ikke lyttede til andet.
Selv sande ting.
Nemlig!
Og nu er jeg fortabt og ser måske aldrig mine venner igen.
Medmindre I hjælper mig.
-Ja. -Selvfølgelig.
Du så lyset. Mere ønskede vi ikke.
-Hjælp! -Hjælp!
Hjælp!
Det er Moki! Grav!
Moki? Åh nej!
Lad os fjerne stenene.
Vi er der straks!
Forsigtig!
-Hjælp! -Kom så!
-Moki! -Moki!
Moki, du er uforsvundet.
I kom tilbage efter mig. Men jeg var så stædig.
I fortalte mig sandheden, og jeg lyttede ikke.
Ekkokamre giver en ret, men når man indser, man tager fejl, er man fanget.
-Og så… -Moki.
Jeg vil gerne tale om det,
men hvis vi ikke kommer videre, går vi glip af mergglerne.
-Nå ja. -Vi hjælper dig op.
-Kom. -Tag min hånd.
Åh, Splitbolt, jeg håber, du har din kæmpe doozer-undskyldning klar,
for det er fuldstændig udelukket, at…
Der er radiser herude.
Jeg vidste det!
Hold da op! Er de ikke smukke?
Så længe jeg har kunnet kværne en radise til fint pulver
til at lave doozerpinde af, har jeg troet, jeg kendte alle grosteder.
Splitbolt, du har lært mig, at vi må føje nye fakta til gamle antagelser.
Nu skylder jeg dig en kæmpe doozer-undskyldning.
Du skylder mig ikke noget som helst.
Undskyld!
Tak, Arkitekt.
Åh, manner. Ingen årsag.
Alle går.
Vi gik glip af det.
Det bedste nogen sinde! Hvor var I?
-Jeg spærrede pladser på første række. -Pladserne!
Jeg er virkelig ked af det.
Pyt, Moki. Undergangen er uundgåelig.
Alt dette er i sidste ende meningsløst.
Den merggledronning.
Hun får mig til at føle mig som en 100-årig igen.
Hun er smuk.
Ja, sikke en forestilling, hvad, unge fraggler?
Nej.
Sig ikke, I gik glip af det.
-Vi gik glip af det. -Jeg sagde: "Sig det ikke"!
Lad os gå hjem.
Det var en skam. Det sker så sjældent.
Se de bobler.
Se boblerne!
-Hvad? -Hvad?
Jeg har på fornemmelsen, at noget fantastisk…
Ikke de fornemmelser igen. Det er sikkert ikke noget.
Der sker altså noget.
Ja.
Der står intet om det i Fragglernes faktafolder.
-Der er hun. -Hold da op.
Min dronning, du er tilbage.
Naturligvis. Det er tid til hovedbegivenheden.
Og jeg taler ikke om dig, din sølvræv.
Grib mig, Henki.
Ingen fraggle har set det her før, hvad det så end er.
Alle plejer at gå efter migrationsdansen.
Vi kalder den her for Herggle.
Og her kommer Derggle og Ferggle og Berggle
og Laurits.
Hold da op! Så Merggle-månemigrationen handler om…
Fødslen af en ny generation. Ja.
I den Blå Månes skær byder vi velkommen til ny kærlighed,
nye historier, ny styrke og ny skønhed.
Måne, måne, magisk lys
Kom og rør vort liv med kys
Snart, snart, lyst og klart
Sov en fredens søvn i nat
Kom til os nu Kom til os
Skin på os nu Skin på os
Skin på os nu
Kom nu, kom nu, kom nu
Kom nu
Vi var gået glip af det her uden dig, Moki Fraggle.
Henki, føj det til Fragglernes faktafolder.
Skal ske.
Hver gang. Det er efterhånden min egen fejl.
Nå, Moki, fakta er åbenbart vigtige, men du bemærker mere end os andre.
-Det må du ikke lukke øjnene for. -Tak, Gobo, det gør jeg ikke.
Hvem har de bedste pladser nu?
Åh, måne
Dit skær
Kom nu og skin
Skin på os lige nu
Skin på os nu
Skin på os
Nu
Sådan!
Utrolig nat, hvad, Vembi?
Vembi?
Åh, Vembi.
Der sker noget stort. Sprocket, vågn op.
Sprocket, der er hundekiks.
Undskyld, jeg lokkede med kiks. Det var ikke sødt.
Skildpaddeungerne klækkes. Du skulle ikke gå glip af det.
Se de små padder.
Tænk, at vi ser fødslen af en ny generation.
Jeg kan stadig høre det!
Tekster af: Cecilie Hassenkam