S plesom preženi skrbi.
Pusti jih za druge dni.
Glasba naj igra doli v Fraggle Rocku.
Z delom preženi skrbi, pusti ples za druge dni.
Fragli naj se igrajo.
-Smo Gobo. -Mokey.
-Wembley. -Boober.
Red! Juhu!
Mali!
Živijo!
Moja redkev.
S plesom preženi skrbi, pusti jih za druge dni.
Glasba naj igra doli v Fraggle Rocku.
Doli v Fraggle Rocku.
Si? Ena…
-Dve, tri. -…tri.
Njami.
Odmor za malico.
Izguba časa. Lahko bi gradili.
Z drugo roko na skrivaj udarjam s kladivom.
Kako vznemirljivo, Arhitekt.
Več vode pomeni več moči, kar pomeni večje zgradbe.
Kako lepo je biti duzer!
Bucika.
Tvoj najnovejši duzerski stolp je gotovo visok tisoč duzerjev.
-Prej sto, gospod. -Saj vem.
Pač sem ponosen nate. Dovoli, da sem.
Mi radi gradimo, upam tudi, da fragli radi jedo.
O, ja.
Slastno! Ko bi imel dvoja usta, da bi lahko jedel dva hkrati.
Čakaj! Tistega stolpa ne smete pojesti.
-Ne bomo. -Kaj pa je?
Kar razganja te od energije. Sprosti jo!
Duzerske reči so slastne. Mi jih pojemo, oni spet zgradijo.
-Popoln krog. -Ja, ja,
a ta stolp bi bil idealen za sijajno skakalno igro.
-Ja, če si želiš zlomiti balubije. -Daj, no, Boober.
Vsa ta nova vode, vsi ti novi objekti.
Kako lepo je biti fragel!
Ja!
Hop, hop, hop…
Hura! Plesali in peli bomo, kar se da!
Smo najboljši, to jasno je.
Zdaj je čas za igro.
Hop, hop, hura! Vzklik zate in zame.
Vedno damo vse od sebe.
Izvoli čaj máte.
Hop, hop, hura!
Hura! Plesali in peli bomo, kar se da!
Smo najboljši, to jasno je.
Zdaj je čas za igro.
Hop, hop, hura!
-Kako se reče tej novi igri? -Imenuje se…
Kje pa je Gobo?
"Kje pa je Gobo?" Super ime.
Resno. Kje je Gobo?
Saj res, šel je do luknje v zunanji svet
po prvi predmet od Strica Popotnika.
Kako pogumno, pomenljivo, junaško.
Bo kmalu prišel?
Kaj? Rada bi se že igrala.
Dobro, Gobo. Zmogel boš.
Si hiter, pogumen in čeden v klobuku.
Samo tja moraš steči po paket od strica
in nazaj.
Ni razloga za strah.
Zobnik!
Ti se kar smej, a lepe plavutke imam.
Ribe so zelo natančne glede oblačil.
Zdi se le voda, a nikoli ne veš, kaj boš našel.
Midva o volku… Očitno se je pretihotapil. Ubožček.
Zobnik. Ne rini vanj.
Živijo, prijatelj.
Dobrodošel. Ljubek si.
Kmalu te bova nesla nazaj na plažo, tačas pa se udobno namesti.
Če me uščipneš, te bom nazaj.
Upam, da je moj novi učbenik o morju.
Čakaj. Kdo je Gobo Fragel?
Najbrž je živel tu pred menoj. Vrnila ga bom.
To je znak.
Imam ga.
Noge, ne pustite me na cedilu.
Zakaj lajaš, Zobnik?
Kaj se je zgodilo?
Kaj je narobe?
Ne morem več čakati na Goba. Preveč sem vznemirjena.
-Kar začnimo, prav? -Velja.
S pomočjo sijajnega novega duzerskega objekta…
-Družba, imam prvi predmet. -Super.
-Sporočilo od strica. -Ja.
-Kako lepa pisava. -Saj ni res!
Oprosti, Red. Na hitro bom prebral.
Tvoj stric ni bil nikoli hiter.
"Dragi nečak Gobo…"
Moje vznemirljivo potovanje se je začelo.
Počutim se zelo dobrodošlo. Ne!
Kaže, da mi smešna bitja puščajo darila.
Hvala, smešna bitja. Ne bi bilo treba.
Na voljo je veliko čudovitih daril.
Hotel sem se prepričati, da je prvi predmet resnično dragocen in navdihujoč.
Kaj?
Kaj je to?
"Šelesteče kristalno ogrinjalo je ena njihovih najbolj cenjenih stvari.
Lep pozdrav, stric."
-Vau. -Vau!
-Kaj je? -Vau.
Pa imamo nagrado za igro. Zmagovalec dobi ogrinjalo.
-Ja. -Katero igro? Hvala za vprašanje.
Igrali bomo flop, blop in vrisk!
Zveni zabavno, Red. Povej nam, kako se to igra.
-Ja. -Ne morem ti povedati,
ti pa lahko pokažem.
Bobni!
-Najprej flopneš. -Flopneš.
-Nato blopneš. -Nato blopneš!
-Na koncu pa… -Na koncu pa…
-Vrisneš! -Vrisneš!
Pravim, da vrisneš!
Flop, blop in vrisk! Flop, blop in vrisk!
Dobro. Midva z Gobom sva vodji ekip.
Naj se igra začne!
Velja, Red Fragel.
Mi lahko kdo pojasni, kaj delamo?
S pesmijo, če gre. Lažje si zapomnim.
Nared sem.
-Komaj čakam. -V tvoji ekipi sem, Red.
Blopnil bom bolj od vseh fraglov.
Smo? Pa dajmo!
-Naj se igra začn… -Oprosti,
a kot sodnik/bolničar/reševalec
moram povedati varnostne predpise.
Hitro bom.
Dobro. Pravil je 800.
Prvo pravilo: vse se prebere dvakrat.
800d…
Če ni školjk, so tudi želodi v redu.
Hvala. To so bila pravila. Sem rekel, da bo hitro.
Zdaj pa vprašanja.
-Ne! Čas je za igro. -Kaj?
Ojej.
Flopneš.
Jupi!
Nato blopneš!
Bodi blop.
Na koncu pa še vrisneš.
Pa poskusimo.
Vrisk!
V redu bo.
V redu je.
-Dober sem bil. -Redina ekipa.
-Gremo, Wembley. -Ti tudi, Pogec.
Vau, Mokey! Odličen blop! Je bilo zabavno?
Stolp je veliko višji, kot se zdi.
-Pogledala sem dol. -In?
Veter je tulil in vrgla sem se v brezno.
Bilo je enkratno!
Mokey, jaz…
Kaj? Je rekla, da je višji, kot se zdi?
Pridi, Wembley, na vrsti sva.
Zmagali bomo!
-Pridi. -Čakaj, Red.
Čakaj!
Rad skačem z roba ribnika,
a to je veliko višje, kot sem mislil.
Vem. Ni noro?
Dobro. Zmogel boš, Wembley.
Le neverjetno visoko je.
In grozljivo.
Nato blopneš!
Tega ni v pravilih.
Nato blopneš!
-Daj, Wembley. Ti si na vrsti. -Prav. Skočil bom.
-Dobro. -Ja, skočil bom.
Nato blopneš!
-Ne boš. Ne boš. -Kaj?
-Zmogel boš. -Daj, Wembley!
Tako visoko si!
Red, res nočem skočiti.
Daj, no. Vsi drugi so.
-Samo igra je. -In?
-Moramo zmagati. -Blop.
Saj bo v redu.
-Blop! -Ne. Kaj pa delaš?
O, ne. Je v redu?
Wembley? Wembley? O, ne.
Zmrznil je.
Pravilo številka 247, zmrznjeni igralci se morajo prijaviti.
To je zato, ker ni bilo vprašanj.
Je bolje?
Sploh nisi poškodovan.
Imaš pa rad obliže.
Rak ni kriv. Rak je rakastičen.
Poleg tega sem ti rekla, da ne rini vanj.
Dobro.
Kje je Fraglov paket?
Si ti premaknil Fraglov paket?
Zakaj govorim Fraglov paket?
Ker je zabavno.
Fraglov paket, Fragel, Fragel.
Fraglov paket.
Zakaj ne blopne?
-Daj. -Je to del igre? Zadremal sem.
V moji ekipi je hotel biti. Wembley, skoči, pa bomo zmagali!
Me slišiš? Če me, stoj čisto pri miru.
Zmrznil je od strahu.
Na nosu ima ledeno svečo.
-Je čas, da vrisnem? -Ne zdaj, Pogec.
Prav.
Kot bolničar/reševalec/oboževalec poševnic
zagotavljam, da ni vzroka za skrb/strah.
Samo zmrznil je. Smrdulje bodo pomagale.
Pri Smetki rastejo. Njihov smrad ga bo odmrznil.
Odlično!
Šla bom po smrdulje, odmrznila Wembleyja in skočil bo. Boste videli.
Vrtim se in topotam, vrtim se in topotam.
Vrtljaj, vrtljaj, topot.
To počnem ves dan.
Ja, topotam in se vrtim.
Moram priti do smrdulj čez vrt, ne da me gorg potolče.
Nič lažjega.
Mali!
-Potolči fragla! -Ja, ata.
-Vrti se mi. Topotam. -Tam je.
-Pri nogi ga imaš. -Pri nogi?
Kažem ti, kje je.
-Oprosti, preveč se mi vrti. -Sin.
Ta je dobra, fanta.
-Dobro. -Špica.
-"Sta potolkla, pomešala." -Ja.
Ja.
"Glej, potička je nastala."
-Kako globoko. -Prima je.
Vrhunska smet.
-Dobra. -Družbo imamo.
-Pred teboj stoji… -Vsevedna…
Smetka.
Živijo, mala fragla. Kakšen nasvet potrebuješ?
Zdravo, gospa Smetka.
Prišla sem samo po…
Smrdulje.
Kaj ti bodo smrdulje? Še jaz vem, da smrdijo.
-Živijo. -Fuj, fuj.
-No, igrali smo flop, blop in vrisk… -Krasna igra!
Včasih sem obvladala blope.
-Bi rekel. -Nedvomno.
Skratka, prijatelj je zmrznil.
Zato bom vzela smrdulje, da ga odmrznem in zmagamo. Adijo.
Čakaj, čakaj.
Pa tvoj prijatelj hoče skočiti ali ti hočeš, da skoči?
-Ja. -Dobro vprašanje.
Seveda hoče. Zakaj ne bi?
To me spomni na pesem, ki sem jo ravno brala.
Ja.
"Ja pomeni ja, ne pomeni ne.
Če nekdo ni za, ga ne sili v to."
Ni bila ta pesem, Marjetka.
Temu se reče improvizacija. Ja, in…
Sodelujta, pomagati skušam.
Hvala za pesem, toda res se mi mudi nazaj. Adijo.
V redu. Adijo, mala fragla.
-Zapomni si pesem! -Ja.
Smetka je povedala svoje.
Obvlada poezijo, improvizacijo.
Pa še blopat zna. Trojna zmaga.
-Nehajta. Smešna sta. -Ja.
-Vse zmoreš. -Še zardela bom!
Je kaj novega?
Ja.
Še je zmrznjen.
Skrbi me, da je Wembleyjeva avra pozelenela.
-Saj je zelen. -Saj res.
Kje je sploh Red?
-Ne še. -Ne še.
-Povejta, ko že! -Hvala.
Tokrat ne bom zgrešil fragla.
Tokrat ne bom… List v obliki lista.
"Ja pomeni ja, ne pomeni ne.
Če nekdo ni za, ga ne sili v to."
Zakaj mi je povedala to pesem?
Ne! Gorg!
Imam ga!
Fragla imam!
Znebi se ga, sin! V vodnjak ga vrzi!
Ne, ne.
Ne! Ne, ne. Ne, ne! Nočem!
Ne, nočem.
Vrzi ga, Mali.
-Ne! -Žal mi je, fragel.
Ne!
Priden.
Vau.
Pri Gobovem stricu. To je bilo sijajno!
Ni bilo sijajno.
Bilo je grozno.
Toda Red, že velikokrat si skočila v vodnjak.
Skočila, ja.
Tokrat je bilo drugače. Nisem imela izbire.
Nisem hotela skočiti.
Tudi Wembley noče.
-Red. -Si v redu?
-Tvoje smrdulje. -Hvala, a…
…ne potrebujem jih več.
Še sreča, saj grozno smrdijo!
Tedne si bom umival roke.
Tedne si bom umival roke!
Morala bi te poslušati, ko si rekel, da nočeš skočiti.
Smetka mi je povedala pesem, ki je ne bom pozabila.
"Ja pomeni ja, ne pomeni…" Naprej se ne spomnim.
Hočem reči, da delaj tisto, kar hočeš, ko hočeš.
Oprosti.
Nisem razumela,
kako je, ko te je strah.
Zdaj pa vem, kako je,
ko nihče te ne sliši.
Ko nimaš izbire.
Od najmanjšega do največjega,
najtišjega v množici,
vsak glas je pomemben,
ne glede na zven.
Bolje, da jim prisluhnemo,
kot jih skušamo preglasiti.
Prisluhnimo tu in zdaj.
Prisluhnimo zvoku
slehernega glasu.
Wembley, odmrznil si se!
Ja.
-Red? -Ja?
Res nočem skočiti od tu.
Jaz pa se popolnoma strinjam s tem.
Res?
Vedi, da v tvojih besedah je moč.
In ko boš dvomil,
-ne pozabi. -Ne pozabi.
Od najmanjšega do največjega.
Najtišjega v množici?
Ja!
Vsak glas je pomemben,
ne glede na zven.
Bolje, da jim prisluhnemo,
kot jih skušamo preglasiti.
Prisluhnimo tu in zdaj.
Prisluhnimo zvoku.
Prisluhnimo zvoku slehernega glasu.
-Čakaj! -Kaj?
-Skočil bi z najnižjega dela stolpa. -To bi bilo super!
-Ja, ja, ja! -Ja!
Nato blopneš!
Na koncu pa…
Vrisneš!
-Kje pa je? -Pogec?
Pogec?
Kaj? O, ne! Že grem!
Vrisk!
Konec igre.
Kdo je zmagal?
Za to ni pravila.
Ne vem.
Gobo. Ali…
Ali misliš isto kot jaz?
Da premalokrat nosim klobuke? Ja. Ogromno jih imam.
Ne! Ne. Pridi sem.
Ogrinjalo daj Wembleyju.
Nisem mislil tega, a je prima!
Pozor. Z Gobom sva se kot vodji ekip
soglasno odločila, da bova predala tekmo,
saj je očitni zmagovalec…
-Wembley! -Wembley!
Kaj? Jaz?
-Tako je. -Ja.
Šelesteče ogrinjalo je tvoje!
-Ja. Tvoje je. -Ja!
-Vau. -Te lahko objamemo?
Ja, prosim!
-Ja! -To.
Radi te imamo.
-Enako. -Dobro si flopnil. Ponosen sem nate.
Tako. Fraglovega paketa ni nikjer.
Očitno sem sanjala.
Poglej vaju.
Nisi rinil vanj in zdaj sta prijatelja.
Najboljša?
V redu. Tako izvem.
Nazaj na plažo gre.
Žalosten si? Tri minute sta bila prijatelja.
Ne sprašuj. To si nadenem za na plažo.
Greva, Zobnik.
Prevedla Nena Lubej Artnak