Dans bekymringene vekk
Uro er for en annen dag
La musikken spille
Nede i Fraggelberget
Jobb bekymringene vekk
Dansing tar vi en annen dag
La fragglene leke
-Gobo. -Moki.
-Vembi. -Bober.
Vips.
Junior!
Hallo!
Reddiken min.
Dans bekymringene vekk
Uro er for en annen dag
La musikken spille
Nede i Fraggelberget
Fragglene: Tilbake til Fraggelberget
Nede i Fraggelberget.
Klar? Én…
-To, tre. -…to, tre.
Nam, nam.
Lunsjpause.
Så bortkastet tid. Vi kunne ha bygget.
Jeg hamrer i skjul med den andre hånden.
Dette er så spennende, Arkitekt.
Mer vann betyr mer kraft, som betyr større bygninger.
For en tid å være doser.
Splittpinne.
Ditt siste dosertårn-verk må da være tusen dosere høy.
Heller hundre, sir.
Jeg vet det. Jeg er bare stolt av deg. La meg være stolt av deg.
Håper fragglene liker å spise det like godt som vi likte å bygge det.
Å ja.
Så gode! Om bare jeg hadde to munner, så jeg kunne spise to på en gang.
Vent. Ingen må spise det doser-tårnet.
-Vi skal ikke det. -Vips, hva skjer?
Du vibrerer av energi. Slipp den ut, søster fraggel!
Doser-bygg er deilige. Vi spiser dem. Doserene gjenoppbygger dem.
-En perfekt syklus. -Ja, absolutt.
Men det tårnet er perfekt for en fantastisk stupelek!
-Ja, særlig. Hvis du vil brekke balubusen. -Kom igjen, Bober.
Alt det nye vannet. Alle de nye bygningene.
For en tid å være fraggel!
Ja!
Hipp, hipp, hipp…
Hurra! Vi synger, danser og er glad
Vi er best, vi lager fest
Vi skal leke og ha det bra
Hipp, hipp hurei Ta en sang for deg og meg
-Vi kan det meste, gjør vårt beste -Nå er det tid for å kose seg
Hipp, hipp hurra!
Hipp, hipp hurra Vi synger, danser og er glad
Vi er best, vi lager fest
Vi skal leke og ha det bra Vi skal leke og ha det bra
Hipp, hipp, hipp, hipp hurra
-Vips, hva er denne flotte nye stupeleken? -Den kalles…
Vent, hvor er Gobo?
"Vent, hvor er Gobo?" Flott navn.
Nei, hvor er Gobo?
Det glemte jeg. Han gikk opp til hullet til Det ytre rom
for å hente den første artefakten fra Mac.
Så modig, så meningsfylt, så tappert.
Så hvor lenge blir han borte?
Hva? Jeg gleder meg til å leke.
Ok, Gobo. Du greier dette.
Du er modig. Du er rask. Du er søt med hatt.
Du må bare løpe inn dit, hente pakken fra onkel Mac og dra hjem.
Ikke noe å være redd for.
Sprocket!
Ja, ja. Bare le, min venn, men svømmeføttene mine er fine.
Og fisk har streng kleskode når man besøker dem.
Ser ut som vann, men man vet aldri hva man finner.
Apropos… Han må ha sneket seg inn. Stakkars lille fyr.
Hei, hei, Sprocket. Du må gi ham plass.
Hallo, venn.
Velkommen. Du er en søt liten fyr.
Vi tar deg med til stranden snart, men føl deg som hjemme i mellomtiden.
Én husregel. Klyper du meg, klyper jeg deg.
Håper det er den nye fagboken om havet.
Vent. Hvem er "Gobo Fraggel"?
Han bodde vel her før. Jeg legger den i returkurven.
Det var signalet.
Har den.
-Fraggelføtter, ikke svikt meg nå. -Sprocket, hvorfor bjeffer du?
Sprocket, hva skjedde? Hva er galt? Sprocket.
Jeg orker ikke å vente på Gobo. For spent!
-Vi bare leker leken, ok? -Klart.
Vi skal bruke det fantastiske nye doser-byggverket til å leke…
-Jeg har den første artefakten. -Du er utrolig.
-Se, en lapp fra onkel Mac. -Ja.
-Jøss, nydelig håndskrift. -Kom igjen!
-Unnskyld, Vips. Jeg skal lese den kjapt. -Det er ikke noe kjapt ved din onkel Mac.
"Kjære nevø Gobo…"
Min nye spennende ferd til Det ytre rom har begynt,
og jeg føler meg så velkommen.
Nei!
De snåle skapningenes velkomstkomité har lagt igjen gaver til meg.
Takk, snåle skapninger. Det var ikke nødvendig.
Jeg hadde så mange flotte gaver å velge mellom,
så den første artefakten jeg sendte, skulle være verdifull og oppløftende.
Jeg… Hva?
Hva er dette?
"En myk krystallkappe,
en av de snåle skapningenes høyest verdsatte artefakter.
Kjærlig hilsen reisende Mac."
-Hø? Jøss. -Jøss.
-Hva er det? -Jøss.
Nå har vi en premie til leken.
Vinneren får kappen.
-Ja. -Til hvilken lek? Takk som spør.
Vi skal leke Boing, doing og sploing!
Så gøy. Fortell oss hvordan man leker Boing, doing og sploing!
-Ja. -Det kan jeg ikke fortelle deg.
Men jeg kan vise deg det!
Sett i gang!
-Først et boing. -Først et boing.
-Så et doing. -Så et doing!
-Og sist, men ikke minst… -Sist, men ikke minst…
-Et sploing! -Et sploing!
Et sploing, sa jeg!
Boing, doing og sploing! Boing, doing og sploing!
Boing, doing, sploing!
Ok. Gobo og jeg er lagkapteiner. Vi setter i gang!
-Den er grei, Vips Fraggel. -Kan noen forklare hva vi gjør?
Helst med sang? Jeg lærer best av musikk.
Jeg er klar.
-Jeg gleder meg. -Tenk at jeg er på laget ditt, Vips.
Jeg skal doinge større enn noen annen fraggel!
Er dere klare, lag? Sett i gang!
-La lekene begy… -Unnskyld meg, Vips.
Beklager at jeg forstyrrer, men som dommer/lege/badevakt
må vi gå gjennom sikkerhetsreglene. Det tar bare et øyeblikk.
Ok. Det er 800 regler.
Regel én: Alle reglene må leses to ganger.
Regel 800, del D:
Hvis skjell er mangelvare, kan man bruke nøtter.
Takk. Det var reglene. Jeg sa jo at det ville gå fort.
Da tar vi spørsmålsrunden.
-Nei! Vi begynner leken! Nå. -Hva?
Huff.
Først et boing!
Jippi!
Så et doing!
Vær doinget.
Og sist, men ikke minst, et sploing!
Jeg får vel prøve.
Sploing!
Det holder.
Ok.
-Jeg var flink. -Så laget til Vips.
Kom igjen, Vembi. Og Pogi.
Jøss, Moki, for et flott doing! Var det gøy?
Det tårnet er mye høyere enn det ser ut som.
-Jeg tittet ned… -Ja?
…vinden ulte, og jeg stupte rett ned i avgrunnen.
Og det var fantastisk!
Moki, jeg… Hva? Sa hun at det er høyere enn det ser ut som?
Kom igjen, Vembi. Det er vår tur. Vi skal vinne!
-Kom igjen. Sett i gang. -Vips, vent. Vent.
Jeg liker å hoppe fra kanten, men…
-…dette er mye høyere enn jeg trodde. -Fantastisk, ikke sant?
Ok. Du greier dette, Vembi.
Det er bare innmari høyt.
Og skummelt.
Og så et doing!
Hæ? Dette står ikke i reglene.
Og så et doing!
Kom igjen, Vembi. Det er din tur til å doinge.
Jeg… Ok. Ok, jeg skal gjøre det.
-Bra. -Jeg skal gjøre det.
Så et doing.
-Nei, det skal du ikke. -Hva?
-Kom igjen. Du greier det. -Gå, Vembi!
Du er så høyt oppe!
Vips, jeg vil ikke gjøre dette.
Kom igjen. Alle de andre gjorde det.
-Bare boing, doing og sploing! -Jeg…
-Vi må vinne. -Doing, doing!
Kom igjen. Det går bra.
-Doing, doing! -Hva er det du gjør?
-Å nei. Går det bra med ham? -Vembi? Vembi? Å nei.
Han er stivfrossen.
Regel 247: Alle stivfrosne deltakere må registrere seg.
Det var derfor vi trengte spørsmålsrunden.
Sånn. Føler du deg bedre?
Du er ikke skadet, så det er sagt. Men jeg vet du elsker plaster.
Ikke skyld på krabben. Krabben er krabtastisk.
Og jeg sa jo at han trenger plass, og du må respektere det.
Nå må jeg levere tilbake Gobo Fraggel-pakken.
Vent, hvor er Gobo Fraggel-pakken? Flyttet du på Gobo Fraggel-pakken?
Hvorfor sier jeg Gobo Fraggel-pakken? Fordi det er gøy.
La jeg den utenfor?
Gobo Fraggel-pakke Gobo Fraggel, Gobo Fraggel
Hvorfor doinger ikke Vembi?
-Kom igjen. -Er dette en del av leken? Jeg duppet av.
Han ville være på laget mitt. Vembi! Hopp, så vi kan vinne!
Kan du høre meg?
Stå helt stille hvis du kan det.
Vips, han er stiv av frykt. Han har en istapp på nesa.
-På tide å sploinge? -Ikke nå, Pogi.
Ok.
Som offisiell lege/badevakt/skråstrek-entusiast,
er det ingenting å bekymre seg/være redd for.
Han har bare frosset fast. Stinkelbær er løsningen.
De vokser ved Skraphaugen og lukter så vondt at de vil tine ham.
Perfekt! Jeg henter stinkelbær, tiner Vembi, og så hopper han. Bare vent.
Jeg snurrer, jeg tramper Jeg snurrer, jeg tramper
Snurr, snurr Tramp og snurr
Tramp og snurr hele dagen
Ja. Tramper og snurrer…
Jeg må bare gjennom hagen og til stinkelbærene
uten å bli dunket av en gorg.
Greit, ok.
Junior!
-Dunk den fragglen! -På saken, pappa!
-Jeg er svimmel. Jeg tramper. -Der er den, Junior.
-Ved foten din. -Ved foten min?
Jeg peker på den, Junior.
-Unnskyld, pappa. Jeg er for svimmel. -Sønn.
Her er et fint et.
-Ok. -Flott.
-"Roser er røde, fioler er blå." -Ja.
Ja.
"Ingenting er verre enn på tyggis å trå."
-Så dypt. -Jeg elsker det.
Søppel med klasse, Mathilda.
-Så bra. -Vi har selskap.
Du er i nærvær av…
…den allvitende…
…Skraphaugen!
Hallo, lille fraggel.
Hva slags råd trenger du?
Hallo, fru Haug.
Jeg er her bare for…
…stinkelbærene.
Hva skal du med stinkelbær? Jeg er søppel, men selv jeg merker stanken.
-Hallo. -Æsj, æsj.
Vel, vi lekte Boing, doing og sploing, og jeg…
Jeg elsker den leken!
Jeg var litt av en doinger i min tid, gutter.
-Ingen tvil om det. -Uomtvistelig.
Men vennen min frøs til is!
Jeg skal bruke stinkelbærene til å tine ham, så vi kan vinne leken. Ha det!
Vent, vent.
Vil vennen din hoppe, eller er det noe du vil at han skal gjøre?
-Ja. -Godt poeng.
Klart han vil det. Hvorfor skulle han ikke det?
Dette minner meg om et dikt jeg nettopp leste for guttene.
Ja.
"Ja betyr ja. Nei betyr nei.
Er det ikke et stort ja, så glem det i en fei."
Mathilda, du fortalte oss ikke det diktet.
Det kalles improvisering, gutter. "Ja, og…"
Samarbeid, jeg holder på med noe.
Takk for diktet, men jeg må tilbake til leken. Ha det!
Greit. Ha det, lille fraggel.
-Og husk det diktet! -Skraphaugen har talt.
Hun kan poesi, hun kan improvisere.
Ja, og i tillegg kan hun doinge. En trippeltrussel.
-Slutt, gutter. Dere er så morsomme. -Ja.
-Det er ingenting du ikke kan. -Jeg rødmer.
Noen oppdatering, Bober?
Jepp.
Fortsatt stivfrossen.
Jeg er litt bekymret over at Vembis aura ble grønn.
-Moki, han er grønn. -Ja.
Huff, hvor er Vips?
Ikke ennå, Pogi.
-Bare si ifra! -Takk.
Jeg skal ta fragglen denne gangen. Jeg skal ta fragglen denne gangen.
Jeg skal ta… Et bladformet blad.
"Ja betyr ja, og nei betyr nei.
Er det ikke et stort ja, så glem det i en fei."
Hvorfor fortalte hun meg det?
Nei! En gorg!
Jeg greide det, pappa! Jeg fanget en fraggel!
Kvitt deg med den, sønn! Kast den i brønnen!
Nei, nei.
Nei, nei! Jeg vil ikke!
Nei, jeg vil ikke.
Gjør det, Junior.
-Nei! -Beklager, fraggel.
Nei!
Flink gutt.
Jøss.
Det var da som Gobos onkel. Det var utrolig!
Det var ikke utrolig.
Det var ufyselig.
Men, Vips, du har hoppet ned i den brønnen mange ganger før.
Ja, hoppet.
Men det var annerledes nå. Jeg hadde ikke noe valg.
Jeg ville ikke gjøre det.
Og det vil ikke Vembi heller.
-Vips. -Er du like hel?
-Jeg har stinkelbærene. -Takk, men…
Jeg trenger dem ikke lenger.
Det er bra, for de stinker!
Jeg må vaske hendene i ukevis.
Jeg må vaske hendene i ukevis! Ja!
Vembi, jeg skulle ha hørt på deg da du sa du ikke ville hoppe.
Skraphaugen fortalte meg et flott dikt jeg aldri vil glemme.
"Ja betyr ja. Nei betyr…" Jeg husker ikke resten akkurat nå.
Men poenget er at du kan gjøre det du vil, når du vil.
Unnskyld
Jeg skjønte ikke
Hvordan det føltes å være full av frykt
Men nå har jeg selv opplevd det
Et skrik som ingen når
Når ingen deg forstår
Fra den minste til den største La stemmene bli hørt
Hver stemme har sin plass her Om aldri så svak og skjør
Så husk å høre etter
La alle snakke ut
Hør hva de vil si
Alle har en stemme, bare hør
Vembi! Du tinte!
Jepp.
-Vips? -Ja?
Jeg vil ikke hoppe herfra.
Og det syns jeg er helt i orden.
Ja?
For det fins kraft i alle ord
Og hvis du fylles av tvil
-Så tenk på denne sangen -Tenk
-Fra den minste til den største -Gjelder det meg òg?
Ja!
Hver stemme har sin plass her Om aldri så svak og skjør
Så husk å høre etter
La alle snakke ut
Hør hva de vil si
Alle har en stemme
Alle har en stemme, bare hør
-Vent! -Hva?
Jeg vil hoppe fra den laveste delen av tårnet.
Det tror jeg vil være perfekt!
-Ja, ja! -Ja!
Så et doing!
Og sist, men ikke minst…
Et sploing!
-Hvor er Pogi? -Pogi?
Pogi?
Hva? Å nei! Jeg kommer!
Sploing!
Og det var leken.
Hvem vant?
Det er ingen regler for dette. Jeg… Jeg sitter fast.
Hei, Gobo. Du…
-Tenker du det samme som meg? -At jeg ikke bruker nok hatter? Absolutt.
-Jeg har en haug, men bruker… -Hva? Nei. Kom hit.
-Gi premiekappen til Vembi. -Jeg tenkte ikke det, men jeg elsker det!
Hør etter! Som Boing, doing og sploing-lagkapteiner
er Gobo og jeg enige om at vi tapte leken,
for vinneren er åpenbart…
-Vembi! -Vembi!
Hva? Meg?
-Ja. -Ja. Du vant den myke krystallkappen!
-Ja, den er bare din. -Ja!
-Jøss. -Kan vi klemme deg?
Gjerne det!
-Ja! -Flott!
Glad i deg, Vembi.
-Glad i deg også. -God boinging. Jeg er stolt av deg.
Ok. jeg har lett overalt etter Gobo Fraggel-pakken,
og jeg må ha drømt om den, for den er helt…
Se på det. Du ga ham den plassen han trengte, og nå er dere venner.
Å, bestevenner?
Ok, så det er sånn jeg får vite det? Vi tar ham med tilbake til stranden.
Er du trist nå? Du har likt ham i tre minutter.
Hei, ingen spørsmål. Jeg har på meg dette på stranda.
Kom, Sprocket.
Tekst: Espen Stokka