Ze starostí se vytanči,
obavy si nech na jindy.
Nech hudbu hrát.
Dole ve Fragglí skále.
Starosti zažeň prací, tančení nech na jindy.
Nech Fraggláky, ať si hrají.
Gobo, Mokey, Wembley, Boober, Red!
Juniore!
Haló!
Moje ředkvička!
Ze starostí se vytanči, obavy si nech na jindy.
Nech hudbu hrát. Dole ve Fragglí skále.
Fraggle Rock: Zábava je zpět
Dole ve Fragglí skále.
Připraven? Raz…
- …dva… - …tři…
Mňam.
Pauza na oběd.
Ztráta času. Mohli jsme stavět.
Já druhou rukou potají ťukám kladivem.
Je to strhující, pane Architekte.
Víc vody znamená víc energie a větší stavby.
Je skvělá doba být Doozerem!
Závlačko,
ta tvoje poslední doozerovská věž je aspoň 1 000 Doozerů vysoká.
Spíš tak 100, pane.
Já vím.
Jsem na tebe pyšný.
Snad jim bude chutnat tak moc, jak nás to bavilo stavět.
Ano.
Je to vynikající.
Chci mít dvě pusy, abych mohl jíst víc.
Počkej. Tamtu doozerovskou věž nikdo nejezte!
- Dobře. - Red, jak je?
Jsi nabitá energií, vypusť ji, sestro!
Stavby jsou dobré. My je jíme a oni je staví znovu.
- Dokonalý cyklus. - Jo.
Ale tahle věž by byla skvělá na úžasnou skákací hru!
Chceš si snad zlomit balůbius?
No tak, Boobere.
Máme novou vodu a nové stavby.
Je skvělá doba být Fragglákem!
Jo!
Hip, hip, hip…
Hurá! Budeme zpívat a tancovat.
- Jedničky jsme, začínáme. - Nastal čas si hrát.
Hip, hip, hurá. Zakřič, ať to slyším i já.
- Děláme vše, aby povedlo se. - Kdo čaj si dá?
Hip, hip, hurá!
Budeme zpívat a tancovat.
- Jedničky jsme, začínáme. - Nastal čas si hrát.
Hip, hip, hip, hip, hurá!
Red, co to je za tu skákací hru?
Jmenuje se…
Kde je Gobo?
„Kde je Gobo?“ Skvělý název.
Ne, vážně. Kde je Gobo?
Já zapomněl. Šel k té díře do vesmíru, aby vyzvedl první artefakt od Matta.
Jak statečné, jak smysluplné, jak odvážné.
Jak dlouho mu to bude trvat?
Co je? Chci si hrát.
Tak jo, Gobo. To zvládneš.
Jsi statečný, rychlý a sluší ti klobouky.
Stačí tam jen vběhnout, vzít balíček od strýce Matta
a vrátit se.
Není se čeho bát.
Sprockete!
Jen se směj, kamaráde, ale ty ploutve mi seknou.
Jít za rybami vyžaduje konkrétní oblek.
Nikdy nevíš, co v té vodě najdeš.
Musel se tam nějak vplížit.
Chudáček.
Sprockete, dej mu prostor.
Ahoj, kamaráde.
Vítám tě. Jsi roztomilý.
Brzy tě vrátíme na pláž, ale zatím se chovej jako doma.
Jedno pravidlo: Štípneš mě a oplatím ti to.
Snad to je moje učebnice oceánologie.
Počkat. Kdo je Gobo Fragglák?
Asi tu bydlel přede mnou. Dám to mezi ostatní poštu.
Nastala moje chvíle.
Mám ho.
Fragglí nohy, nezklamte mě!
Proč tak štěkáš?
Sprockete, co je?
Co se stalo, Sprockete?
Já už na Goba nemůžu čekat. Jsem moc natěšená!
- Jdeme hrát tu hru, jo? - Jo.
Použijeme tu úžasnou novou stavbu a zahrajeme si…
- Mám první artefakt. - Jsi skvělý.
- Koukni, zpráva od Matta. - Jo.
- Pane jo, krásně píše. - Ale no tak!
Promiň, Red, rychle to přečtu.
Je to tvůj strýc Matt, to rychle nepůjde.
„Drahý Gobo…“
…moje vzrušující cesta do vesmíru začala.
Všichni mě moc vítají.
Ne!
Uvítací výbor divných stvoření mi zanechává dary.
Díky, divná stvoření. To nebylo nutné.
Měl jsem i hodně na výběr,
takže jsem chtěl, aby první artefakt, co pošlu,
byl hodnotný a povznášející.
Co je?
Co to je?
„Je to měkký křišťálový plášť, jeden z jejich nejcennějších artefaktů.
Zdraví tě strýc Matt.“
- Pane jo. - Ty jo!
- Co to je? - Ty jo.
To je výhra do naší hry.
Výherce získá ten plášť.
- Jo. - Do jaké hry? Díky za optání.
Zahrajeme si Hup, šup a lup!
To zní dobře.
Jak se Hup, šup a lup hraje?
- Jo. - Nemůžu ti to říct.
Ale můžu ti to ukázat.
Rozbal to!
- Prvně hup. - Prvně hup.
- A pak šup! - A pak šup!
A následuje…
- Lup! - Lup!
Říkám lup! Juchú!
Hup, šup a lup!
Hup, šup lup!
Tak. Gobo a já jsme kapitáni týmů.
Jdeme na to!
Tak jo, Red Fraggláková.
Mohl by mi to někdo vysvětlit? Nejlépe písní?
Učím se hudbou.
Připraven.
- Jsem natěšený. - Super, že jsem s tebou.
Myslím, že udělám ten největší šup!
Připraveni, týme?
- Nechť hra zač… - Promiň.
Jsem rozhodčí/zdravotník/plavčík.
Projdeme bezpečnostní pravidla.
Bude to chvilka.
Tak. Má to 800 pravidel.
První: Pravidla se čtou dvakrát.
Pravidlo 800, část D.
Když nejsou mušle, můžou se použít žaludy.
Díky. To je z pravidel vše. Rychlé, že?
Teď vaše dotazy.
- Ne! Hrajeme! Teď! - Co?
Hurá.
Prvně hup!
A pak šup!
Staň se šupem.
A následuje lup!
Tak uvidíme.
Lup!
Dobrý.
Jo.
- Zvládl jsem to. - Teď tým Red.
Pojď, Wembley. Ty taky, Pogey.
Ty jo, Mokey! To byl skvělý šup! Bavilo tě to?
Ta věž je mnohem vyšší, než se zdá, Wembley.
- Podívala jsem se dolů… - A?
…a vítr vyl a já se vydala vstříc propasti.
A bylo to úžasný!
Mokey…
Říkala, že je vyšší, než se zdá?
Pojď, Wembley, teď my.
My to vyhrajeme!
- Jdeme. - Počkej.
Počkej.
Z okraje rybníka skáču moc rád, ale je to mnohem výš, než jsem myslel.
Já vím, super, co?
To zvládneš, Wembley.
Je to akorát hrozně vysoko.
A je to děsivé.
A pak šup!
Tohle v pravidlech není.
A pak šup!
No tak, Wembley. Teď děláš šup.
Dobře. Tak já to udělám.
- Dobře… - Jo, udělám.
A pak šup.
- Ne, to ne. - Co?
To zvládneš.
Do toho!
Jsi hrozně vysoko!
Red, já nechci.
No tak, všichni to zvládli.
- Hup, šup a lup. - To je fuk.
- Musíme vyhrát. - Šup.
To zvládneš.
- Šup! - Co děláš?
Je v pořádku?
Wembley? To ne.
Zmrzl.
Pravidlo 247: Zmrzlí hráči se musí registrovat.
Proto byly potřeba ty vaše dotazy.
Tak, je ti líp?
Nic ti není.
Máš rád náplasti, že?
Krab za to nemůže. Krab je krabský.
A říkala jsem, ať ho respektuješ a dáš mu prostor.
Tak.
Kde ten balík je?
Ty jsi ten Fragglákův balík někam dal?
Proč říkám Fragglákův balík?
Je to legrace.
Fragglákův balík.
Co Wembleymu je?
- No tak. - To je součást hry? Já usnul.
Chtěl být v mém týmu.
Wembley, skoč, ať vyhrajeme!
Slyšíš mě?
Zkus se ani nepohnout.
Red, on strachy zmrzl.
Má na nose rampouch.
Čas na lup?
Teď ne, Pogey.
Tak jo!
Jakožto oficiální zdravotník/plavčík/nadšenec
vás ujišťuji, že není třeba se bát / mít strach.
Je jen zmrzlý. Smradlavky pomůžou.
Rostou u Hromady smetí a smrdí tak, že roztaje.
Super!
Zajdu tam, Wembley roztaje a skočí.
Uvidíte.
Já se točím a dupu a točím a dupu.
Točím, točím, dupu, točím.
Točím a dupu celý den.
Točím a dupu…
Musím se dostat zahradou pro smradlavky, aniž by mě rozmáčkl Gorg.
Jasně.
Juniore!
- Rozmáčkni ho! - Jo, táto!
Točí se mi hlava. A dupu.
Tam je!
- U tvé nohy! - U mé nohy?
Ukazuju na něho!
- Promiň, točí se mi hlava! - Synku.
Tady mám dobrou.
- Aha. - Dobře.
- „Růže červené, fialky fialové.“ - Jo.
Jo.
„Není nic horšího než žvýkačka na botě.“
- Hluboké. - Super.
To je odpad.
- Skvělé. - Máme společnost.
Jsi v přítomnosti…
…vševědoucí…
…Hromady smetí. Jo!
Ahoj, malá Fragglačko.
Jakou potřebuješ radu?
Zdravím, paní Hromado, jdu sem pro…
Smradlavky.
Na co potřebuješ smradlavky? I mně smrdí, a to jsem smetí.
- Ahoj. - Fujky, fujky.
No, hráli jsme Hup, šup a lup a…
To je skvělá hra!
Já zamlada bývala správná šupačka, hoši.
- Ještě aby ne. - Nepochybně.
No, můj kamarád zamrzl!
Takže tyhle smradlavky použiju k tomu, aby roztál a abychom vyhráli. Nashle!
Počkej!
A ten tvůj kamarád skočit chce, nebo to po něm chceš ty?
- Jo. - Má pravdu.
Jistěže chce. Proč by nechtěl?
To mi připomíná básničku, kterou jsem hochům četla.
Jo.
„Ano je ano. Ne je ne.
Jestli to není velké ano, tak to je velké ne.“
Marjory, tuhle jsi nám neříkala.
Tomu se říká improvizace.
Pomozte mi s tím trochu.
Děkuji za básničku, ale musím se vrátit zpátky do té hry. Nashle!
Tak ahoj, malá Fragglačko.
- Pamatuj si tu básničku! - Jo!
Hromada smetí domluvila.
Píše básně, umí improvizovat.
Jo, a taky umí dělat šup. Trojitý talent.
- No tak, hoši. Jste směšní. - Jo.
- Umíš všechno. - Už se červenám!
Něco nového, Boobere?
Jo.
Je pořád zmrzlý.
Obávám se, že Wembleyho aura zezelenala.
- Mokey, on zelený je. - No jo.
Bože, kde je vlastně Red?
Ještě ne, Pogey!
- Já klidně můžu! - Díky.
Tentokrát mi ten Fragglák neunikne.
Tentokr… List, co vypadá jako list!
„Ano je ano, ne je ne.
Jestli to není velké ano, tak to je velké ne.“
Proč mi to řekla?
Ne! Gorg!
Mám ho, táto!
Fragglák!
Zbav se ho! Hoď ho do studny!
Ne.
Ne. Já nechci!
Dělej, Juniore.
- Ne! - Promiň, Fraggláku.
Ne!
Hodný chlapec.
Ty jo.
U Gobova strýce! To bylo úžasné!
Nebylo to úžasné.
Bylo to úděsné!
Ale Red, do té studny jsi skočila už mockrát.
Jo, to skočila.
Tentokrát to ale bylo jiné. Neměla jsem na výběr.
Nechtěla jsem to udělat.
A Wembley to taky nechce udělat.
- Red. - Jsi v pořádku?
Mám ty smradlavky.
Díky, ale už je nepotřebuju.
To je dobře, protože hrozně smrdí!
Budu si mýt ruce celé týdny.
Budu si mýt ruce celé týdny!
Měla jsem tě poslechnout, když jsi říkal, že nechceš skočit.
Hromada smetí mi řekla skvělou básničku, kterou nezapomenu.
„Ano je ano. Ne je…“
Teď si nepamatuju zbytek, ale jde o to, že si můžeš dělat, co chceš a kdy chceš.
Promiň,
nevěděla jsem,
jaké to je se uvnitř bát.
Teď už vím, jaké to je,
když tě nikdo neslyší.
Nikdo na výběr nedá ti.
Ti nejmenší i největší
i ti nejslabší z nás.
Každý hlas je důležitý
a je jedno, jaký zvuk vydává.
Je lepší poslouchat je
než je přehlušovat.
Poslouchej teď nás.
Poslouchej ten hlas
každého.
Wembley! Ty jsi roztál!
Jo.
- Red? - Jo?
Nechci odtud skákat.
A mně to vůbec nevadí.
Ne?
Ve tvých slovech síla je.
A když máš pochyby,
- tak pamatuj si… - Pamatuj.
Ti nejmenší i největší…
…i ti nejslabší z nás.
Jo!
Každý hlas je důležitý
a je jedno, jaký zvuk vydává.
Je lepší poslouchat je
než je přehlušovat.
Poslouchej teď nás.
Poslouchej ten hlas.
Poslouchej ten hlas každého.
- Počkat! - Co je?
Chci skočit z té nejnižší části!
To bude perfektní! Jo!
- Jo! - Jo!
A pak šup!
A následuje…
Lup!
- Kde je Pogey? - Pogey?
Pogey?
Co? Už jdu!
Lup!
A je tu konec hry.
Aha, kdo vyhrál?
Na to není pravidlo…
Jsem zmatený.
Gobo…
Myslíš na to, na co já?
Že mám častěji nosit klobouky? Jo. Mám jich plno, ale nenos…
Co? Ne! Pojď sem.
Dej ten plášť Wembleymu.
To jsem si nemyslel, ale jasně!
Pozor! Jakožto kapitáni Hupu, šupu a lupu
jsme se s Gobem shodli, že ze hry odstoupíme,
protože výhercem je očividně…
…Wembley!
Co? Já?
- Jasně! - Jo.
Vyhráváš křišťálový plášť.
- Je tvůj. - Jo!
- Ty jo. - Můžeme tě obejmout?
Ano, prosím!
- Jo! - Jo!
Máme tě rádi.
- Já vás taky. - Pěkně lupeš! Jsem na tebe pyšný!
Tak, ten Fragglákův balík hledám všude, ale asi jsem si ho jen vymyslela…
Koukněme se na tebe.
Vidíš? Dal jsi mu prostor a jste kamarádi.
Nejlepší, jo?
Dobře. Tak ti děkuju.
Půjde zpátky na pláž.
Jsi smutný? Vždyť se znáte tři minuty.
Hej, na nic se neptej. Tohle nosím na pláž.
Pojď, Sprockete.
Překlad titulků: Karel Himmer