Fraglių Rokas!
Kiekviena diena - šventė Jei nepastebėjot
Konfeti skraido ore Ryte ir vakare
Todėl mes taškomės ir plaukiam Ir kojom plojam
Nes jei fraglis esi…
Šventės tau tereikia tik
Jėėė.
Nenoriu praleisti Šios ypatingos šventės
Dėl Meto Keliauninko Iš tolimosios galaktikos
- Šventė kaip reikiant - Šoksim iki nukritimo
Neškit šen savo ridikėlius, taip!
Ei! Fraglių Rokas šėlsta
Šiandien, aha
Visi pakviesti Į tobulą dieną
Bent jau vakar
Ei! Fraglių Rokas šėlsta
Ū-hū!
Aš sukuosi ir nardau Ir nesustoju
Esu rami kaip belgas Mėgaujuos akimirka
Mane nuotykiai vilioja Vedu visus pirmyn
O aš verčiau išskalbsiu.
Myliu labai savo draugus Pasakysiu atvirai
Ei! Fraglių Rokas šėlsta
Šiandien, aha
Visi pakviesti Į tobulą dieną
Bent jau vakar
Ei! Fraglių Rokas šėlsta
Pasilinksminkim šiandien
Ei! Fraglių Rokas šėlsta
Kokia smagi daina.
Gavau siuntinį nuo savo dėdės Meto Keliauninko.
- Taip. - Senamadiškas ska-dū.
Koks ten žodis, Gobai? Man patinka.
- Ir man patinka. - Ska-dū?
Na, tai tarsi…
Man atrodo, tai reiškia didžiulį vakarėlį.
- Ne, netiesa. - Ska-dū!
Tokio žodžio nėra.
- Ska-didl-didl-dū! - Vis tiek nėra.
Kaip ten bebūtų,
mano dėdė Metas turi grįžti atgal į tolimąją galaktiką ir ją tyrinėti.
Ei, pažiūrėkit.
Nupiešiau jam mus - tai bus atsisveikinimo dovana.
Ar yra, ko tu nemoki?
Na…
Kuris kaspinas gražesnis - šitas ar tas?
Man atrodo, šitas turi savito žavesio.
- Jis nuostabus. - Taip.
- O šitas toks žaismingas ir mielas. - Taip.
O tas ilgas toks gražus ir kvailai atrodo.
Trumpą?
- Ilgą? - Taip.
- Trumpą? Ilgą? Trumpą? Ilgą? - Vaje. Jis vemblina.
Greičiau, apverskit jį.
Ei, Vembli.
Gerai, štai ką padarysim. Giliai įkvėpk.
Šviesa, garsas, jausmas.
Ir giliai iškvėpk.
- Erdvė, tuštuma, atgimimas. - Taip.
- Geriau? Gerai. - Taip! Ačiū, Moke.
- Štai. - Oho!
- Geriau jautiesi? Žinoma. - Ačiū, man to reikėjo.
Kad jau tavo dėdė kvailai nusprendė
siaubingai rizikuoti ir grįžti į tolimąją galaktiką,
paruošiau jam skubios pagalbos rinkinį.
Jei susipurvini, čiupk mėlyną. Jei dėmę pamatai - oranžinį.
Jei dėmė įsisenės,
geltonas buteliukas tau padės, tik šepetėliu dar patrink.
Gal čia labiau valymo rinkinys?
Na, semantika nėra mano stiprioji pusė.
Sveikučiai, draugučiai!
Išversiu Metą iš koto,
nes panersiu taip, kaip dar niekas Fraglių Roke neregėjo.
- O, taip! - Oho!
Pasisuksiu.
Susiriesiu.
Apsiversiu.
- Ir tekštelėsiu, cha cha! - Skamba kietai, Rede.
- Oho. Koks puikus ska-dū. - Taip.
Vis tiek tokio žodžio nėra.
Ak! Kas čia?
Dėde Metai!
Taip, tai aš. Šaunuolis, kad pažinai, mažasis sūnėne Gobai.
Kas čia padėjo tą akmenį?
Jūs padėjot, pone.
Ak! Na, čia jam ir vieta. Ačiū, Pogi.
Sveiki, Gobo dėde Metai. Ar pasiruošęs pamatyti patį pavojingiausią nėrimą?
Žinoma. Žiūriu akis išpūtęs, Rede.
Gerai, taigi.
- Trys… - Gobai.
- Du… - Ateik.
- Vienas… - Eikš.
Matai, Gobai, aš tau nepasakiau keleto dalykų.
Bet aš… Viskas gerai.
Jau norėjau nerti, bet gerai, palauksiu.
Tik pažiūrėk, vaikštome ir kalbamės.
Vieni fragliai vaikšto. Kiti - kalba.
Aš? Aš ir vaikštau, ir kalbu. Na…
Man viskas gerai.
- Gobai. Parodysiu tau kai ką. - Ką? Gerai.
Pasiruošk, nes tavo galva
negalės patikėti.
Štai!
Oho.
- Nuostabu. - Taip.
Primena skylę, bet čia, kaip suprantu, turbūt
- yra kažkas daugiau. - Teisingai.
Tai - portalas į tolimąją galaktiką, jaunasis Gobai.
Ką?
Nieko sau.
Tai čia - tolimoji galaktika?
Gobai.
Pažvelk į mane. Pažvelk man į akis.
- Na, tą ir darau. - Pažvelk į mane.
- Žiūrėk tiesiai man į akis. - Aš ir žiūriu.
Tai - rimtas reikalas, Gobai. Parodyk, jog klausaisi.
Nežinau, ką dar turėčiau padaryti.
Pasitrinkime nosimis.
Gerai.
Pypt.
Gobai, keliauk su manimi į tolimąją galaktiką.
Ką… Turbūt juokauji!
Na, Gobai, juk esu tyrinėtojas, o ne koks plevėsa.
Tai ką pasakysi?
Sakyčiau, nedaug yra tokių sunkiai dirbančių,
ar atsidavusių, ar drąsių fraglių…
Rodos, tolimoji galaktika ta yra siaubinga vieta.
Surimavau.
Sveikas, Sproketai.
Sproketai, kas yra?
Ak. Kokia didžiulė skylė sienoje.
Namo šeimininkas nepasivargino sutvarkyti.
Nieko tokio. Geresniam kampui stipendijos neužtenka.
Čia vyks nuostabūs dalykai.
Jaučiu.
Vieną dieną ant šio namo bus pakabinta lentelė:
„Čia Dok rašė savo daktaro disertaciją apie jūrų ekosistemas ir išsaugojo
vandenyną, taip užsitarnaudama „daktarės Dok“ vardą.
Taip, sutvarkysime.
Laiko mes turime.
Nori gerti, bičiuli?
Naujakurių rūpesčiai.
Gergždžiantys vamzdžiai, milžiniška skylė, keistas kvapas.
Ramiau, dički.
Neabejoju, jog už tos sienos nieko įdomaus nėra.
Kaip įdomu!
Turiu panerti!
Manau, Metas neprieštaraus, kad neužlaikysiu visų. Taip!
Ar pasiruošę?
O, taip, Rede.
Sveika, Rede!
Jau šimtą kartų šiandien su tavim pasisveikinau, Pogi, bet labas.
- Labas! - Ką gi!
Prašyčiau tylos.
- Ak, visi, patylėkit. - Susikaupiam.
Kūnas - tai mašina.
Žinau!
Trys, du, vienas…
Tolimoji galaktika!
Portalas, baisus, plaukuotas monstras!
O, ne!
Tau viskas gerai?
Viskas gerai.
Atleiskit, kad… sugrioviau jūsų pastatus, gudragalviai.
Dėmesio, penktos klasės griūtis.
Penktos klasės griūtis.
5KG. Rimta.
Ką manai, Pleištele?
Na, pone, galim padirbėti iš peties ir viską atstatyti.
Padirbėti iš peties ir viską atstatyti.
- O, taip! - Taip!
Padirbėti iš peties ir viską atstatyti.
Prieiti prie anties ir papildyti vandenį?
Prieiti prie anties ir papildyti vandenį.
Kokios anties?
- Gobai. - Ką?
Tikiuosi, mano nardymą sugadinai dėl rimtos priežasties.
Manęs vos nesuėdė milžiniškas kosmoso siaubūnas.
Aišku, priežastis tikrai rimta.
- Taip. - Štai kur tu.
Gobai, esi nuostabiausias sūnėnas, apie kokį gali svajoti šauniausias dėdė.
- Na… - Tačiau
pamatęs tavo reakciją į tolimąją galaktiką,
supratau, kad ji tinka ne visiems.
Ką?
Aš, žinoma, turiu išskirtinį sugebėjimą su ja susitvarkyti, tad eisiu vienas.
Tik aš ir mano batai, taip.
Ačiū, ponia.
Galbūt pastebėjai, jog nebeturiu savo
patikimosios tyrinėtojo kuprinės.
Kas nutiko tavo kuprinei, Metai?
Puikus žiūrovų klausimas.
Na, neseniai
tyrinėjau nuostabųjį pavojingąjį Vienatvės urvą.
Paprastas fraglis būtų miręs iš siaubo, bet tik ne aš.
Man tai buvo šauniausias nuotykis.
Deja, kaip bebūtų gaila, man teko išsiskirti su savo kuprine.
Oi!
Tad viską apskaičiavau ir kaip keliautojas nusprendžiau
palikti ją ir ramiai išėjau iš urvo.
Galėčiau sugrįžti ir ją pasiimti, bet, žinot,
rimti tyrinėtojai niekad negrįžta į tą pačią vietą.
Kas taip sako?
Visi, Rede.
O dabar, atleisk, jaunasis Gobai,
turiu ruoštis vienas keliauti į tolimąją galaktiką.
- Ponia. - Bet, dėde Me…
Štai ir jis.
Tau viskas gerai, Gobai?
Taip. Tik negaliu patikėti, kad išsigandau dėdės Meto akivaizdoje.
Žinau, kad esu drąsus.
Tik mažumėlę išsigandau.
Bet pasakysiu, jog susidūriau
su nuožmiausiu padaru visame pasaulyje.
Mano mylimiausias sausainukas.
Norėčiau kažkaip įrodyti
savo dėdei, kad man patinka nuotykiai.
Na, gali nueiti į nuostabųjį pavojingąjį
Vienatvės urvą ir paimti jo kuprinę.
Taip tikrai įrodysi.
Vieni juokai.
Rede! Nuostabu!
Tą ir padarysiu.
Tuomet jis supras, kad esu drąsus nuotykių ieškotojas.
Ne, ne. Palauk. Aš pajuokavau.
- Tik šiaip pasakiau. - O, ne, tai…
Vienatvės urvas - tikrai pavojinga vieta.
- Taip. - Liaukis! Niekur tu neisi!
O, ne. Gobas tikrai eis.
Kiek skrybėlių man pasiimti?
- Ką mes… - Bičiuliai.
- Ateikit čia. Ateikit. - A, gerai.
Ką gi, teks įkalbėti Gobą leisti mums eiti drauge.
Jis nori įrodyti savo dėdei, kad yra drąsus,
tad mes pašniukštinėsim.
- Gerai. - Paskui mane.
Gerai.
Kalbėjau plačiąja prasme.
Ei, Gobai, mes grįžom!
Iš kur grįžot? Juk buvot čia visą laiką.
Taigi, ar nebūtų labai drąsu,
jei leistum ne tokiems drąsiems tyrinėtojams kaip mes eiti į urvą?
Tavo dėdė galvos, kad esi dvigubai drąsesnis.
- Trigubai. - Gal keturdvigubai.
Tokio žodžio nėra.
Žinot, ką? Jūs teisūs. Tai - drąsiausia, ką galiu padaryti.
Ką gi, paklausykit.
Gobeikime.
Žygeivių juokeliai. Pasiimkime užkąsti. Gerai, eime!
- Taip. - Pirmyn!
Mūsų laukia drąsūs nuotykiai.
- Iškeliausime iš Gorgų daržo. - Taip!
Tik pasitikslinsiu. Ar kalbame apie Gorgus,
tuos milžinus, kurie vis taikosi mus sutrėkšti?
Ir visi sutinkate?
Eime!
- Taip! - Taip. Gerai.
Gerai. Visi elgiatės lyg niekur nieko.
Kodėl Gorgai taip nemėgsta fraglių?
Fragliai - geriausi.
Fragliai - blogiausi.
Tokio dalyko kaip geras fraglis nėra. Neįmanoma.
Jie vagia mūsų ridikėlius.
Žinot, pasakysiu, geriausias fraglis -
- sutraiškytas fraglis. - Sutraiškytas fraglis.
Jaunyli!
Traiškyk fraglius!
Fraglius stebėk Ir nežiopsok
Stebėk…
Drugelvabalis.
Ei. Kur skrendi? Eikš čionai.
Gerai, nagi, eime.
Noriu su tavimi draugauti.
Nagi. Kur skrendi? Sugrįžk!
Gerai, turim šansą.
Dabar aš jus vesiu pirmyn, nes esu vadas.
Atsargiai, Gobai.
Tie lapai, rodos, garsiai šnara.
Ak, ačiū, Rede.
Dėkoju. Bet aš čia vadas, taigi…
- O, vargeli. - Fragliai.
- Taip, fragliai! - Bėgam!
Vembli! Ak!
Aš jus pričiupsiu! Visus iki vieno.
Taip.
Apsimesk makaronu.
- Kur dingai? - Paskui mane.
- Čionai. Greičiau! - Kas tau, fragli?
Ne, ne, ne!
Ne, ne! Ak!
Drugelvabali, tu grįžai.
- Čionai! Lipkit čionai! - Greičiau!
Atsargiai!
Kas čia, kažkoks sąvartynas?
Atsiprašau, visai jis ne kažkoks.
O, nieko sau!
Jūs atvykote…
Pas visažinę…
Šiukšlių Krūvą! Taip!
- Ačiū, berniukai. - Nėr už ką.
Be galo malonu jus matyti, jūsų šiukšlenybe.
Sakei matyti ar valgyti?
Nes jei esat alkani, berniukai čia rado gabalėlį sūrio.
Na jau, Mardžere!
Taip, tas apipuvusias dalis pasiimsiu sau.
- Paimkite sūrio. Pirmyn. - Ačiū, nereikia.
- Jis skanus. O jūs, rodos, alkani. - Aš ką tik pavalgiau.
Pakeliui sukrimtau ridikėlį. Aš sotus.
- Aš paragausiu. Taip. - Ką gi, prašom.
Ačiū, pone.
Na, jis… Suvalgysiu vėliau.
Taip. Tai bent. Ponia Šiukšlių Krūva, kokia garbė.
Jūs tokia įspūdinga ir išmintinga būtybė,
mėgaujuosi kiekviena akimirka, kai tenka bendrauti su jumis.
- Na, man metas. - Na jau. Kurgi skubat?
- Palikot sriubą ant viryklės? - Būtų gerai.
Turiu drąsiai nulydėti savo draugus į Vienatvės urvą.
Vienatvės urvą?
- Taip. Jis mus drąsiai veda. - Taip.
- Pavojinga. - Baisu.
- Siaubinga. - Ir baisu, ir siaubinga.
Taip. Turiu ten nueiti ir paimti savo dėdės kuprinę,
kad įrodyčiau, jog esu drąsus tyrinėtojas.
Ji mąsto.
Atleiskit. Labai sausa.
Rodos, tuoj užsiliepsnosiu.
Leisk paklausti, o kodėl nori tyrinėti?
Na… Kad būčiau drąsus.
Nori įrodyti, jog esi drąsus tyrinėti,
ir tyrinėji, kad būtum drąsus?
Na, taip!
Žinai, ką galvoju?
Galvoju, jog turėtum pakapstyti giliau.
Šiukšlių Krūva tarė žodį. Taip!
Tai bent!
Stipru. Pakapstyti giliau.
- Kvėpuokime. - Tolima laukia kelionė. Eime.
Ir prisiminus, ką mums pasakė… Ak, gerai.
Tai bent.
Žingsniuoju sau keliu Vienas, du, vienas, du
Kaip šaunu, nes einu Nepramintu taku
Nagi, visi. Eime!
Tenoriu sužinot Kaip sukasi pasaulis
Tenoriu keliaut Lyg klajoklis
Eini pirmyn, smagu
Grįždamas tyrinėt imi Oho, kiek visko randi
O jei pasidomi labiau Pamatai dar daugiau
Tačiau vis tiek namo Grįžti noris pagaliau
Vembli!
Eini pirmyn, smagu
Grįždamas tyrinėt imi Oho, kiek visko randi
O jei pasidomi labiau Pamatai dar daugiau
Tačiau vis tiek namo Grįžti noris pagaliau
Ei, Gobai, rodos, atėjome.
Ei, tu juos pažįsti?
Pažiūrėkim.
Štai!
Urvas.
Nieko sau.
- Tai bent! Tau pavyko, bičiuli! - Ak, tai bent.
Gobai! Gobai! Gobai…
Nenorite paskanduoti? Jei apsigalvosit, pasakykit.
Žiūrėkit! Dėdės Meto kuprinė, ant to netvirto akmens.
„Netvirtas akmuo.“ Taip!
Atsargiai! Jis gali užkristi čia.
Arba ten. Arba ten. Ir ten ar ten!
Štai.
Nedaug trūksta.
- Ramiai. - Tuojau.
- Man viskas gerai. - Ak! Palauk!
- O, ne. Ak! Oi! - O, ne!
O, ne! Atsargiai, apačioje!
Man patinka naujos patirtys, bet ne tokios!
Laikau tave, Gobai!
Kuo toliau, tuo blogiau,
ką jau padarysi.
Na, labai sąžininga.
Kodėl aš ją taip čiupau?
Dabar mes užstrigome, galbūt amžiams.
Ar dar ilgiau.
Visi norėjo padėti,
o aš tenorėjau įrodyti, jog esu drąsus tyrinėtojas, ir nesiklausiau.
Šiukšlių Krūva turbūt teisi. Galbūt tikrai turiu pakapstyti giliau.
Taip, giliau!
Pradėk nuo kvėpavimo.
Pajausk jį ir pamėgink surasti ištakas.
Taip, bet gal ji patarė pakapstyti tiesiogine to žodžio prasme.
Ak, ei, ten kažkas yra.
Na jau, Vembli. Pažiūrėk.
Rodos, kažką girdžiu. Ateikit. Nagi. Greičiau.
- Dar truputį. - Man tai nepatinka.
Ar tai…
- Vanduo! - Vanduo!
Sustabdykit!
Aš esu vanduo ir vanduo yra aš.
Vembli!
Sustabdykit!
- Grįžome namo! - Dievulėliau.
Kur… Kur Redė?
Pasisuku, susiriečiu, apsiverčiu
ir tekšteliu!
Tai bent, Rede!
Kiek daug vandens!
Taip!
Vanduo, vanduo, taip!
Daržas! Apžiūrėkim daržą!
Taip! Daugiau vandens šiam daržui!
Daugiau vandens, daugiau ridikėlių!
Tik pažiūrėkit, kiek vandens.
Elektros dvigubai, trigubai ir daugiagubai daugiau!
Pleištele, ar supranti, ką tai reiškia?
Daugiau elektros, vadinasi, galėsim pastatyti bet ką!
Istorinė akimirka!
Visi, ateikite atšvęsti. Keturias sekundes.
- Gerai, užteks. Grįžkime prie darbo. - Prie darbo.
- Ačiū.
Taip. Manot, per ilgai šventėme?
Ak, visai ne, pone.
- Kaip smagu. - Net pavargau švęsti.
Ak! Gerai. Ūū!
Ką gi! Ak!
Gerai.
Ką gi, buvo šiokių tokių sunkumų.
Bet man pavyko sėkmingai išplaukti.
Vis dar nori gerti?
Ak. Ak, gerai. Taip.
Manau, puikiai čia įsikursime.
Esi išmintingas. Tavimi žavisi. Esi gražus.
- Esi drąsus. - Dėde Metai.
A! Mamyte!
A, čia tu, jaunasis Gobai ir jo draugai.
Aš čia mankštinausi.
- Kuo galiu padėti? - Mes norime tau atiduoti štai ką.
Ką? Tu… Tu ją suradai?
Gobai, aš sužavėtas.
Vienatvės urvas - tik rimtiems tyrinėtojams.
Gal paskubėjau, nepasiimdamas tavęs į tolimąją galaktiką.
Ką pasakysi? Eime drauge?
Ak. Na… Ką…
Norėjau tau įrodyti, jog esu drąsus tyrinėtojas.
Bet tyrinėti nereiškia kažką įrodyti.
Tyrinėdamas atrandi dalykus, kurie gali padėti kitiems.
Ir tą supratau tik savo draugų dėka.
Taigi, atleisk, dėde Metai.
Negaliu keliauti su tavimi į tolimąją galaktiką.
Mes visi drauge galime čia labai daug tyrinėti.
Puiku.
Ak, ei! Jei jau lieki čia, tai turiu pasiūlymą.
Aš tau siųsiu artefaktus iš tolimosios galaktikos per šį portalą.
- Ar paimsi juos? - Na, ne.
Negaliu jų paimti.
Bet mes galime paimti.
Po to, kiek šiandien patyrėme, mums niekas nebaisu.
Padėkit, prašau! Oi!
Kas nors, darykit ką nors!
Ėsk priplėkusį sūrį, kosmoso siaubūne!
- Žinai, ką, Gobai? - Ką?
A, buvo… tu labai gražiai pasakei, kad turime tą daryti drauge.
Taip.
Bet Meto siuntinius turėtum paimti vienas pats.
- Tikrai. - Taip, jis - tavo dėdė.
Taip, tu - jo sūnėnas. Jūs - giminaičiai, tiesa?
Taip.
Na, ką gi. Ką gi, saugios kelionės, dėde Metai.
Viso, Gobai.
Pasitrinsime nosimis?
Šiandien nė nenutuokėme, kad po Vienatvės urvu yra vandens,
ar kad jis tuneliais atitekės iki didžiosios salės.
- Taip. - Taip.
Argi jums nesmalsu, ką dar ten galima rasti?
Kaip dar viskas susijungia?
Šok, šok, rūpesčius pamiršk Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai Čia, Fraglių Roke
Dirbk, dirbk, bėdas pamiršk Šokiai ir dainos palauks
Tegul fragliams linksma būna
- Mes esam Gobas. - Mokė.
- Vemblis. - Būberis.
Redė! Ūū!
Jaunyli!
Sveiki!
A, mano ridikėlis.
Šok, šok, rūpesčius pamiršk Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke
Čia, Fraglių Roke.
Išvertė Akvilė Katilienė