פרוגל רוק! פרוגל רוק! פרוגל רוק!
פרוגל רוק! פרוגל רוק! פרוגל רוק! פרוגל רוק!
"כל יום הוא מסיבה אם לא שמתם לב
קונפטי מתעופף בכל רגע נתון
זו הסיבה שאנחנו מתיזים, שוחים ומוחאים כפות רגליים
כי כשאתה פרוגל…
מסיבה היא בדיוק מה שאתה צריך…"
וו-פי!
"לא כדאי לכם להפסיד את החגיגה המיוחדת
לכבוד מאט הטייל מהחלל החיצון
מסיבה למכנסיים -וו-פי ואז נרקוד
אז תביאו את כובע הצנונית שלכם
היי! אוקיי, יש מסיבה בפרוגל רוק
היום, בסדר
וכולם מוזמנים ליום המושלם מכול
לפחות מאז אתמול
היי! אוקיי, יש מסיבה בפרוגל רוק…"
וו-הו!
"אני תמיד מסתובבת וצוללת, בואו נתחיל
אני תמיד שומרת על זן, נשארת בתוך הרגע
אני הרפתקן, אני מנהיג…"
אני מעדיף לעשות כביסה.
"אני אוהב את החברים שלי ואומר את זה בקול רם
היי! אוקיי, יש מסיבה בפרוגל רוק
היום, אוקיי
וכולם מוזמנים ליום המושלם מכול
לפחות מאז אתמול
היי! אוקיי, יש מסיבה בפרוגל רוק
בואו נחגוג היום
היי! אוקיי, יש מסיבה בפרוגל רוק…"
אני אוהב את השיר הזה.
וואו, זו יופי של פרידה לדוד מאט המטייל.
כן. -"סקאדו" בסגנון של פעם.
מה המילה הזו, גובו? אני אוהבת אותה.
גם אני אוהבת אותה. -סקאדו?
טוב, זה…
כמו שאני מבין אותה, משמעות המילה היא מסיבה גדולה.
לא נכון. -סקאדו!
זו לא מילה.
סקאדידל-דידל-דו! -זו עדיין לא מילה.
טוב, לא משנה.
דוד שלי מאט חייב לחזור ולחקור את החלל החיצון.
היי, תראו.
ציירתי לו ציור של שנינו כמתנת פרידה.
יש משהו שאתה לא יכול לעשות?
טוב, תשמע…
היי, אתם מעדיפים את הסרט הזה או את זה?
אני מרגיש שלזה יש אומף
ובומף. -כן.
אבל הקצר שובבי וחמוד. -כן.
אבל הארוך נחמד ומטופש.
אוי, לא. -הקצר?
הארוך? -כן.
הקצר? הארוך? הקצר? הארוך? -אוי, לא. הוא מתוומבל.
מהר, תהפכו אותו.
היי, ומבלי.
תשמע מה נעשה. תשאף עמוק.
האור, הצליל, התחושה.
ועכשיו תנשוף.
המרחב, החלל, לידה מחדש. -כן.
טוב יותר? בסדר. -כן. תודה, מוקי.
בבקשה.
אתה מרגיש טוב יותר, חבר? בשמחה. -תודה, הייתי צריך את זה.
מכיוון שדוד שלך החליט בטיפשותו
להסתכן ולחזור לחלל החיצון,
הכנתי לו ערכת חירום.
אם יהיה לו כתם, בקבוק כחול. אם זו מריחה, בקבוק כתום.
אם הכתם מתקבע,
בקבוק צהוב ושפשוף זריז במברשת.
אז זו בעצם ערכת כביסה?
טוב, לא צריך להתעקש על מילים.
היי, חברימוס!
אני אדהים את מאט
בקפיצה ובצלילה הכי משפריצנית שהייתה ברוק אי פעם.
כן! -וואו!
יש בורג.
התקפלות.
סלטה.
וסבסוב. -זה נשמע מגניב, רד.
וואו. איזה אחלה סקאדו. -כן.
זו עדיין לא מילה.
מה זה?
דוד מאט!
כן, זה אכן אני. כל הכבוד שזיהית אותי, גובו אחייני הצעיר.
מי שם שם את הסלע הזה?
אתה, אדוני.
בסדר, אז הוא במקום המושלם. תודה, פוגי.
היי, מאט דוד של גובו. מוכן לקפיצה הכי פעלולית בעולם?
בהחלט. כל תשומת הלב שלי מוקדשת לך, רד.
בסדר, הנה זה בא.
שלוש… -גובו.
שתיים… -לך איתי.
אחת… -קדימה.
תבין, גובו, יש כמה דברים שלא סיפרתי לך.
אבל אני… זה בסדר.
התרגשתי לקראת הקפיצה, אבל אני יכולה להמתין.
תראה אותנו, הולכים ומדברים.
יש פרוגלים שהולכים, אחרים מדברים.
אני עושה את שני הדברים.
אני בסדר.
גובו. אני רוצה להראות לך משהו. -בסדר.
תתכונן, כי המוח שלך…
יתרשם.
הבט וראה!
וואו.
מדהים. -כן.
זה… נראה כמו חור, אבל אני מניח שזה לא סתם חור
על סמך ההקדמה שלך. -נכון.
זה, גובו הצעיר, שער לחלל החיצון.
מה?
וואו.
אז זה החלל החיצון?
גובו.
תביט בי. תביט בי ישירות.
אני מרגיש שאני עושה זאת. -תביט בי.
תביט ישר לתוך עיניי. -אני מביט בדיוק בך.
זה רציני, גובו. תראה לי שאתה מקדיש תשומת לב.
אני לא יודע מה עוד אני יכול לעשות.
תעשה לי בופ באף.
בסדר.
בופ.
גובו, בוא איתי לחלל החיצון.
מה… אתה מתלוצץ!
אני מגלה עולמות, גובו, לא איזה ליצן.
אז מה אתה אומר?
אני אומר שלעולם לא תפגוש פרוגל חרוץ יותר
או נאמן יותר… או אמיץ יותר.
החלל באמת מפחיד וחבל.
זה מתחרז.
היי, ספרוקט.
ספרוקט, מה קרה?
חור ענק באמצע הקיר.
בעל הבית לא טרח לכסות את זה.
אבל זה בסדר. זה מה שאפשר להשיג בתקציב של סטודנטית.
דברים גדולים יקרו כאן.
אני מרגישה את זה.
יום יבוא ויהיה לוח על הבית הזה שיהיה כתוב בו,
"כאן עבדה דוק על הדוקטורט שלה במערכות אקולוגיות ימיות והצילה את האוקיינוס
וכך זכתה בכינוי דוקטור דוק."
כן, אפשר לעבוד על זה.
יש לנו זמן.
אתה צמא, חבר?
סתם בעיות קלות של מעבר דירה.
צינורות דפוקים, חור ענק, ריח מעורפל של סירה.
תירגע, חבר.
אני בטוחה שלא קורה משהו מרגש מדי מעבר לקיר הזה.
זה מרגש מאוד!
אני צריכה לבצע את הקפיצה שלי.
אני חושבת שמאט היה מעדיף שאתן לאנשים מה שהם רוצים. כן.
מי מוכן?
אני מוכן, רד.
היי, רד.
אמרתי לך "היי" הרבה פעמים היום, פוגי, אבל היי שוב.
היי. -בסדר.
שקט, בבקשה.
כולם, תהיו בשקט. -ריכוז מוחלט.
הגוף הוא מכונה.
אני יודע!
שלוש, שתיים, אחת…
החלל החיצון!
שער, מפלצת מפחידה ושעירה!
אוי, לא!
את בסדר?
אני בסדר.
סליחה על הבניינים שלכם, דוזרים.
יש לנו כאן נפילת בטן דרגה חמש.
נפילת בטן דרגה חמש.
נבד"ח זה חמור.
מה דעתך, קוטרפין?
תשמע, אדוני, אפשר לעבוד קשה במיוחד ולבנות הכול מחדש.
לעבוד קשה במיוחד ולבנות הכול מחדש.
כן. -כן!
נעבוד קשה במיוחד ונבנה הכול מחדש.
לעבוד עם קרל המיוחד ולמלא את חרגול מחדש.
מי זה קרל?
גובו. -מה?
חסר לך שאין לך תירוץ מעולה לכך שהרסת את הקפיצה שלי.
מפלצת חלל ענקית ניסתה לאכול אותי.
בסדר. זה… תירוץ טוב.
כן. -הנה אתה.
גובו, אתה האחיין הכי טוב שיכול להיות לדוד אגדי.
טוב… -אבל,
אחרי שראיתי את התגובה שלך לחלל החיצון,
הבנתי שזה לא מתאים לכל אחד.
מה?
מובן שאני ייחודי ביכולת שלי להתמודד איתו, אז אלך לבד.
רק המגפיים שלי ואני, כן.
תודה, גברתי.
וודאי הבחנת שאני בלי…
ילקוט מגלה העולמות הנאמן שלי.
מה קרה לילקוט שלך, מאט?
שאלה מעולה מהקהל.
לא מזמן
חקרתי את המקום המסוכן להפליא, נקיק הבדידות.
פרוגל רגיל היה מפחד מאוד, אבל לא אני.
פשוט עשיתי חיים משוגעים.
לצערי, מרוב כיף, נפרדתי מהילקוט שלי.
אז קיבלתי החלטה מחושבת של מגלה עולמות
להמשיך בלעדיו ולצאת מהנקיק ברוגע.
הייתי חוזר להביא אותו, אבל אתם יודעים מה אומרים,
מגלה עולמות לא חוזר לאחור.
מי אומר את זה?
כמעט כולם, רד.
עכשיו, אם תסלח לי, גובו הצעיר,
עליי להתכונן ליציאה לחלל החיצון. לבד.
גברתי. -אבל הדוד מאט…
הנה הוא.
אתה בסדר, גובו?
כן. אני פשוט לא מאמין שהשתפנתי מול הדוד מאט.
אני יודע שאני אמיץ.
פשוט היה לי רגע חולף של פחד.
להגנתי, נתקלתי
ביצור המפחיד ביותר ביקום המוכר לנו.
מי ילד ביסקוויט חמאת הבוטנים שלי?
הלוואי שהייתה לי דרך
להוכיח לדוד שלי שאני כן בנוי להרפתקאות.
אתה יכול תמיד ללכת למקום המסוכן להפליא,
נקיק הבדידות, ולהחזיר את הילקוט שלו.
זו תהיה הוכחה.
קל וכיף.
רד! זה מבריק!
זה מה שאעשה.
אז הוא יהיה חייב לראות בי הרפתקן אמיץ.
לא. חכה. התלוצצתי.
לא הצעה אמיתית. -לא, זה…
נקיק הבדידות מסוכן באמת.
כן. -תפסיק. אתה לא הולך.
לא. גובו גו-גו.
כמה כובעים יפים כדאי שאביא?
מה אנחנו… -חברים.
לכאן. בואו הנה. -בסדר.
בסדר, נצטרך לשכנע את גובו לאפשר לנו לבוא איתו.
הוא נחוש להוכיח לדוד שלו כמה הוא אמיץ,
אז נצטרך להיות ערמומיים.
בסדר. -שתפו איתי פעולה.
בסדר.
התכוונתי שתשתפו פעולה.
היי, גובו, חזרנו.
חזרתם מאיפה? רק התלחשתם שם.
לא יהיה אמיץ במיוחד
אם תוביל מגלי עולמות מנוסים פחות כמונו לנקיק?
דוד שלך יחשוב שאתה אמיץ כפליים.
פי שלושה. -אולי אפילו ארבעה-בעה.
אין מילה כזו.
אתם יודעים מה? אתם צודקים. כן, זה הדבר הכי אמיץ שאני יכול לעשות.
בסדר, כולם.
גו-בואו נזוז.
קצת הומור של דרכים. חטיף קטן לדרך. בסדר, קדימה.
כן, כן. -קדימה!
נצא להרפתקה שלנו באומץ.
המסע שלנו מתחיל בגינת הגורגים. -יש!
אה, רק כדי שאהיה בטוח שהבנתי, מדובר בגורגים,
כלומר, הענקים שמנסים למעוך אותנו?
וזה בסדר מבחינתנו?
קדימה!
כן! -כן, בסדר.
בסדר, כולכם לוקחים את זה בקלילות רבה.
למה הגורגים לא אוהבים פרוגלים?
פרוגלים הם נפלאים.
פרוגלים הם איומים.
אין דבר כזה פרוגל טוב. זה לא מקובל עליי.
הם גונבים את כל הצנוניות שלנו.
את יודעת מה אני אומר, מי שרואה פרוגל,
מוחץ פרוגל. -מוחץ פרוגל.
ג'וניור!
תמחץ פרוגלים!
"חפש פרוגלים ואל תאבד ריכוז
חפש…"
פרפר מרפרף.
לאן אתה הולך? בוא הנה.
בסדר, בואו נזוז.
אני רוצה להיות חבר שלך.
בבקשה. לאן אתה הולך? חזור לכאן.
בסדר, זו ההזדמנות שלנו
אני אוביל כי אני המנהיג.
זהירות, גובו.
העלים האלה נראים רועשים ופריכים.
תודה, רד.
אני מעריך אותך, אבל אני המנהיג, אז…
אוי, לא. -פרוגלים.
כן, פרוגלים! -תברחו!
ומבלי!
אני אתפוס אתכם! אני אתפוס את כולכם.
כן.
תהיי האטרייה.
לאן נעלמת? -אחריי.
אחריי. קדימה. -מה קרה לך, פרוגלית?
לא, לא, לא!
לא!
פרפר מרפרף. חזרת.
לכאן! רוצו לכאן! -קדימה, קדימה!
זהירות! זהירות!
מה זה, מזבלה?
סלח לי מאוד, לא סתם מזבלה.
וואו!
אתם נמצאים בנוכחותה של…
הכול יודעת…
ערמת האשפה. ניה.
תודה, בחורים. -על לא דבר.
לכבוד הוא לנו להימצא בנוכחותך, הוד אשפתך.
אמרת כבוד או רעב?
כי אם אתם רעבים, הבחורים יחלקו איתכם גבינת אשפה.
בחייך, מרג'ורי.
כן, אני שומר את העובש לעצמי.
קחו קצת גבינה, בבקשה. -לא, תודה.
זה בסדר. אתם נראים רעבים. -הרגע אכלנו.
אכלתי צנונית בדרך לכאן. אני בסדר.
אני אטעם קצת. כן. -בסדר, בבקשה.
תודה, אדוני.
אתם יודעים מה? אשמור את זה לאחר כך.
כן. וואו. גברתי ערמת האשפה, איזה כבוד.
כלומר, את יצור נבון ומרשים,
ואני מתכוון להתענג על כל רגע איתך.
אני צריך ללכת. -רק רגע, מה אתה ממהר?
יש לך מרק על האש? -הייתי מת.
אני צריך להוביל את החברים שלי באומץ לנקיק הבדידות.
הנקיק?
כן, הוא מוביל אותנו באומץ. -כן.
מסוכן. -מלחיץ.
מפחיד. -טחוב.
כן, מה? אני צריך ללכת לשם כדי להביא את הילקוט של דוד מאט המטייל,
וכך אוכיח שאני מגלה עולמות אמיץ.
היא חושבת.
אני מצטערת מאוד. יבש מאוד.
אני מרגישה שאני עלולה לעלות באש.
יש לי שאלה, למה אתה רוצה לגלות עולמות?
כלומר… את יודעת, כדי להיות אמיץ.
אה. אז אתה רוצה להוכיח שאתה אמיץ מספיק כדי לגלות עולמות,
כדי שתוכל לגלות עולמות כדי להיות אמיץ?
כלומר… כן!
אתה יודע מה דעתי?
אני חושבת שאתה צריך לחפור עמוק יותר.
ערמת האשפה אמרה את דברה. ניה!
וואו!
זה היה חזק. לחפור עמוק יותר.
בואו ננשום. -מצפה לנו דרך ארוכה. קדימה.
ונחשוב על מה ששמענו… בסדר.
וואו.
"במורד הדרך אני מסתובב ומסתובב
הולך באור ובדרך הקלילה והחופשייה…"
קדימה, כולם. בואו נזוז!
"אני רק רוצה לדעת איך העולם מסתובב
אני רק רוצה לטייל ולהיות נווד
הולכים בדרך אחת, רואים שהיא כיפית
מתחילים לחקור את השנייה, וואו, היא כמו כביש מהיר
כשמגיעים לשלישית, לא בטוחים שהיא דרך מהירה
בואו למצוא את הדרך האמיתית, זו הדרך היחידה הביתה…"
ומבלי!
"הולכים בדרך אחת, רואים שהיא כיפית
מתחילים לחקור את השנייה, וואו, היא כמו כביש מהיר
כשמגיעים לשלישית, לא בטוחים שהיא דרך מהירה
בואו למצוא את הדרך האמיתית, זו הדרך היחידה הביתה."
היי, גובו, אני חושבת שהגענו.
היי, אתה מכיר אותם?
בואו נראה.
זה המקום!
הנקיק.
וואו.
וואו! הצלחת, חבר. -וואו.
גובו! גובו! גובו!
איש לא רוצה לשיר? תודיעו לי אם זה ישתנה.
תראו! הילקוט של דוד מאט. על הסלע הזה הלא יציב כל כך.
"סלע לא יציב כל כך". זה המקום!
תיזהר! הוא עלול ליפול לצד הזה.
או לצד ההוא, או לצד השני. או לצד השני-שני.
הנה הוא.
כמעט הגעתי.
לאט. -כמעט הגעתי.
אני בסדר. -עצור!
אוי, לא. -אוי, לא.
זהירות שם למטה!
אני חיה בשביל חוויות, אבל לא זו!
אני אתפוס אותך, גובו!
היום הזה הופך גרוע יותר ויותר.
ואני מכבד את זה.
לפחות הוא כן.
למה לקחתי אותו כך?
עכשיו נתקענו בגללי אולי… אולי לעד.
או לזמן ארוך יותר.
כולם רק רצו לעזור,
אבל הייתי עסוק מדי בניסיון להוכיח שאני מגלה עולמות אמיץ ולא הקשבתי.
אולי ערמת האשפה צדקה. אולי אני באמת צריך לחפור עמוק יותר.
כן, עמוק יותר!
תתחיל בנשימה.
תתחבר אליה, עקוב אחריה למקור הפנימי.
כן, אבל… אולי היא התכוונה גם שאנחנו ממש צריכים לחפור עמוק יותר.
היי, אני חושב שיש משהו מאחורי זה.
קדימה, ומבלי. תראו את זה.
אני חושב שאני שומע משהו. בואו הנה. קדימה.
עוד קצת. -זה לא מוצא חן בעיניי.
אלה…
מים! -מים!
תעצרו את זה!
אני המים, והמים הם אני.
ומבלי!
תעצרו את זה!
הגענו הביתה! -אלוהים.
מה… איפה רד?
יש בורג, התקפלות, סלטה
וסבסוב.
וואו! -וואו, רד!
תראו כמה מים חדשים!
כן!
מים, מים, כן!
הגינה! בואו נראה את הגינה!
כן, כן, כן! עוד מים לגינה!
עוד מים זה עוד צנוניות!
תראו כמה מים.
החשמל הוכפל ושולש ובופלש.
קוטרפין, את מבינה מה זה אומר?
עוד חשמל אומר שאין גבול למה שנוכל לבנות!
איזה רגע היסטורי!
כולם, חגיגה בת ארבע שניות.
בסדר, זה מספיק. חזרה לעבודה. -חזרה לעבודה.
חזרה לעבודה. -תודה.
כן. זה היה ארוך מדי לדעתכם?
בכלל לא, אדוני.
איזה כיף. -זה היה מתיש.
בסדר.
אז יש במקום הזה כמה בעיות של היום הראשון.
אבל אני חושבת שמעכשיו הכול ילך חלק.
אתה עדיין צמא?
בסדר. כן.
אני חושבת שאנחנו נסתדר היטב כאן.
אתה נבון, אתה מוערך, אתה חמוד.
אתה נועז. -דוד מאט!
אימא!
אלה אתם, גובו הצעיר וחברים.
רק עשיתי מתיחות.
איך אוכל לעזור לך? -באנו לתת לך את זה.
מה? מצאתם את זה?
גובו, זה מרשים מאוד.
נקיק הבדידות לא נועד לחובבנים.
אולי הייתי נמהר מדי כשלא הזמנתי אותך לחלל החיצון.
מה אתה אומר? תבוא איתי?
תשמע…
תשמע, רציתי להוכיח לך שאני מגלה עולמות אמיץ.
אבל מגלי עולמות לא צריכים להוכיח דבר.
הם צריכים להיות פתוחים לגילוי דברים חדשים שיעזרו לאחרים.
ולא הייתי מגלה את זה בלי החברים שלי.
אז אני מצטער, דוד מאט.
אני לא יכול לבוא איתך לחלל החיצון.
עליי לגלות עולמות כאן איתם, יחד.
אחלה.
ואם אתה נשאר כאן ממילא, יש לי רעיון.
אני אשלח חפצים מהחלל החיצון לשער הזה ואתה תאסוף אותם.
אתה חושב שאתה יכול? -טוב… לא.
אני לא יכול לעשות את זה.
אבל אנחנו יכולים לעשות את זה.
אחרי מה שעבר עלינו היום, אנחנו יכולים להתמודד עם כל דבר.
עזרו לי, בבקשה.
שמישהו שהוא לא אני יעשה משהו!
תאכל גבינת אשפה, מפלצת חלל!
אתה יודע מה, גובו?
זה היה… נחמד מאוד כשדיברת על כך שנעשה זאת יחד.
כן.
אבל כדאי שאתה תהיה זה שאוסף את החבילות של מאט.
בהחלט. -כן, הוא דוד שלך.
כן, ואתה האחיין שלו. זה קשר מיוחד, נכון?
כן.
בסדר. טוב, דרך צלחה, דוד מאט.
היה שלום, גובו.
בופ באף?
היום לא היה לנו מושג שיש מים מאחורי הנקיק,
או שהם זורמים דרך המנהרות עד ההיכל הגדול.
כן. -כן.
זה לא גורם לכם לתהות מה עוד יש שם בחוץ?
מה עוד מחובר?
"הרחיקו את הצרות בריקודים דאגות נועדו ליום אחר
תנו למוזיקה להתנגן בפרוגל רוק
הרחיקו את הדאגות בעבודה ריקודים נועדו ליום אחר
תנו לפרוגלים לשחק
אנחנו גובו. -מוקי.
ומבלי. -בובר.
רד!"
ג'וניור!
שלום!
אוי, הצנונית שלי.
"הרחיקו את הצרות בריקוד דאגות נועדו ליום אחר
תנו למוזיקה להתנגן
בפרוגל רוק."
- פרוגל רוק של ג'ים הנסון חזרה לרוק -
בפרוגל רוק.
תרגום: אסף ראביד