Fraggle Rock!
Všichni slavíme, a to každodenně.
Konfety létají tu neustále.
Plavem, skáčem a nohama se tleská.
- Když jsi Fragglák… - …slavit musíš zkrátka.
Jupí.
O tenhle večírek nechceme přijít.
Cestovatel Matt se má z vesmíru vrátit.
- Večírek pro všechny. - Pak zatančíme si.
Vezmi si ředkvičkový klobouk.
Hej, koukej, ve Fragglí skále slavíme.
Hrej, koukej,
všichni jsou pozvaní na ten ze všech nejlepší den.
I včerejšek byl sen.
Hej, koukej, dnes ve Fragglí skále slavíme.
Pořád se točím, koupu a někam spěchám.
Já pořád v klidu jsem, chvíle si užívám.
Jsem dobrodruh, vést umím já.
Já radši peru.
Mám rád kámoše, je to tak!
Hej, koukej, ve Fragglí skále slavíme.
Hrej, koukej,
všichni jsou pozvaní na ten ze všech nejlepší den.
I včerejšek byl sen.
Hej, koukej, dnes ve Fragglí skále slavíme.
Dneska slavíme.
Hej, koukej, dnes ve Fragglí skále slavíme.
Pěkná písnička.
Tomu říkám rozlučka pro strýce Matta.
- Jo. - Skadú jako kdysi.
Co to je za slovo? Je fajn.
- I mně se líbí. - Skadú?
Je to něco jako…
To slovo označuje velký večírek.
- To ne. - Skadú!
To není slovo.
- Ska-didl-dú! - To taky ne.
Můj strýc Matt se musí vrátit k prozkoumávání vesmíru.
Koukejte.
Nakreslil jsem pro něj obrázek nás dvou.
Je něco, co neumíš?
No…
Líbí se vám tahle stuha, nebo tato?
Přijde mi, že tahle má šmrnc.
- A škvrnc. - Jo.
- Ale ta krátká je roztomilá. - Jo.
Ale ta dlouhá je pěkná a bláznivá.
Krátkou?
- Dlouhou? - Jo.
- Krátkou? Dlouhou? - Začal wemblit.
Rychle, otočte ho!
Ahoj, Wembley.
Takže. Hluboký nádech.
To světlo, ten zvuk, ten pocit.
A hluboký výdech.
- Prostor, prázdno, znovuzrození. - Jo.
- Lepší? Jo. - Díky, Mokey.
Tak.
- Je ti líp? - Díky, to jsem potřeboval.
Tvůj strýc se nerozumně rozhodl vrátit do vesmíru.
Toto má pro případ nouze.
Na skvrny je modrá lahvička, na šmouhy oranžová.
Na zažraný flek žlutá lahvička a kartáč na drhnutí.
To má spíš pro případ praní.
To je přece to stejné.
Hej, kamarádíčci!
Já Matta ohromím
tím nejvíc žbluňkavým skokem, jaký kdy naše skála viděla.
- Jo! - Ty jo!
Bude otočka.
Skrčka.
A překot.
- A přeskot. - To zní skvěle, Red.
- Tomu říkám skadú. - Jo.
To není slovo.
Co to?
Strýc Matt!
Ano, jsem to já. Dobře jsi mě poznal, synovče Gobo.
Kdo tam ten kámen dal?
Přece vy, pane.
Tak to je na skvělém místě. Díky, Pogey.
Gobův strýci! Chceš vidět ten nejkaskadérštější skok?
Samozřejmě, máš moji plnou pozornost, Red.
Tak jdeme na to.
- Tři… - Gobo.
- …dva… - Pojď.
- …jedna… - Pojď.
Pár věcí jsem ti neřekl, Gobo.
To nevadí.
Byla jsem na ten skok natěšená, ale klidně počkám.
Koukni. Jdeme a povídáme si. Někteří Fraggláci chodí, někteří mluví.
Ale já zvládám oboje. Takže…
Nic mi není.
- Chci ti něco ukázat. - Dobře.
Připrav se, protože to bude
bomba.
Hleď!
Pane jo.
- Úžasné. - Ano.
Vypadá to jako díra, ale asi je to něco víc,
- když jsi to tak uvedl. - Ano.
Toto, mladý Gobo, je brána do vesmíru.
Cože?
Ty jo.
Takže tohle je vesmír?
Gobo. Podívej se na mě. Přímo na mě.
- To dělám, ne? - Na mě.
- Přímo do očí. - Dívám se na tebe.
Jde o vážnou věc, dávej pozor.
Nevím, co víc dělat.
Ťukneme si nosem.
Tak jo.
Ťuk.
Gobo, pojď se mnou do vesmíru.
Děláš si legraci?
Jsem průzkumník, Gobo, žádný šašek.
Co ty na to?
Že žádný Fragglák není pracovitější
ani oddanější ani statečnější…
Jak už to tak bývá, i vesmír plno nástrah skrývá.
Rým!
Ahoj, Sprockete.
Sprockete, copak je?
Aha, obří díra ve zdi.
Majitel se ji ani nesnažil zakrýt.
Nevadí, jako studentka na víc nemám.
Budou se tu dít velké věci.
Cítím to.
Jednou tady na tom domě bude deska s nápisem:
„Tady Doktorka pracovala na doktorátu a zachránila oceány.
Získala přezdívku ‚doktorka Doktorka‘.“
Vymyslíme jinou? Času dost.
Nemáš žízeň?
Jen počáteční nedostatky.
Špatné trubky, obří díra, smrdí to tady jako člun.
Klid, kamaráde.
Za tou zdí se určitě nic vzrušujícího neděje.
To je ale vzrušující!
Musím provést ten skok!
Matt by byl rád, kdybych to pro vás udělala. Jo!
Jste připraveni?
Já jo, Red. Ahoj, Red!
Už jsem tě dnes zdravila několikrát, Pogey, ale ahoj.
- Ahoj! - Jo.
Ticho, prosím.
- Ticho. - Musím se soustředit.
Tělo je stroj.
Já vím!
Tři, dva, jedna…
Vesmír!
Brána! Děsivá chlupatá příšera!
Ale ne.
V pořádku?
Jsem v pořádku.
Promiňte, že jsem vám rozbila stavby, Doozeři.
Máme tu placák třídy 5.
- Placák třídy 5. - Placák třídy 5.
Placák třídy 5.
PT5, to je vážné.
Co ty na to, Závlačko?
No, pane, mohli bychom máknout a celé to postavit znovu.
Dřít a celé to postavit znovu.
- Jo! - Jo!
- Dřít a celé to postavit znovu. - Dřít a celé to postavit znovu.
Mávnout a celer přistavit ke zvonu?
Mávnout a celer přistavit ke zvonu!
Jaký celer?
- Gobo. - Co?
Snad máš dobrou výmluvu, proč jsi mi překazil skok.
Chtěla mě sežrat příšera z vesmíru.
Dobře, tak to chápu.
- Jo. - Tady jsi.
Jsi ten nejlepší synovec, jakého by mohl legendární strýc chtít.
- No… - Ale po tvé reakci na vesmír mi došlo,
že není pro každého.
Co?
Já mám výjimečnou schopnost se s ním vypořádat. Půjdu sám.
Jen já a moje boty. Ano.
Děkuji, madam.
A všimni si, že ani nemám svůj spolehlivý průzkumnický batoh.
A kde ho máš, Matte?
Skvělá otázka z publika.
Nedávno jsem prozkoumával úžasně nebezpečnou Trhlinu osamění.
Běžný Fragglák by byl vyděšený, ale já ne.
Moc jsem si to užíval.
Uprostřed té zábavy jsem ale nějak přišel o batoh.
Udělal jsem promyšlené rozhodnutí,
pokračoval jsem bez něj a tiše z té trhliny odešel.
Vrátil bych se pro něj, ale víte, jak se to říká:
Průzkumník se nikdy nevrací.
Kdo to říká?
Přece skoro každý, Red.
Teď mě omluv, mládenče Gobo,
musím se připravit na cestu do vesmíru. Sám.
- Madam. - Ale, strýci Matte…
Tady je.
Jsi v pořádku, Gobo?
Jo, akorát nemůžu uvěřit tomu, že jsem byl před Mattem vyděšený.
Jsem přece statečný.
Měl jsem strach jen v té chvíli.
Na druhou stranu to byl střet s tou nejdivočejší příšerou ve vesmíru.
Kdopak je můj napapaný pejsek?
Kéž bych mohl strýci dokázat, že jsem taky dobrodruh.
Můžeš přece jít do té úžasně nebezpečné Trhliny osamění
a přinést mu ten jeho batoh.
Tím bys to dokázal.
Bude to přece hračka.
Skvělé, Red!
Udělám to. Pak uvidí, že jsem odvážný dobrodruh.
Ne, počkej. Já si dělala legraci.
- Nebyl to návrh. - Ne…
Ta Trhlina je fakt nebezpečná.
- Jo. - Nech toho! Nikam nejdeš.
Ale jo. Gobo půjde.
Kolik si mám vzít klobouků?
- Co to… - Hej, všichni,
- pojďte sem. - Dobře.
Musíme Goba přesvědčit, aby nás vzal s sebou.
Chce strýci dokázat, jak je statečný, takže to musíme udělat chytře.
- Jo. - Dělejte, co já.
Tak.
Já nemyslela doslova! Gobo, jsme zpět.
Odkud? Byli jste tady.
Nebylo by hrozně statečné,
kdybys k té Trhlině zavedl méně statečné dobrodruhy?
Byl bys dvojnásobně statečný.
- Trojnásobně. - Možná čtyřsobně.
To není slovo.
Máš pravdu. To je to nejstatečnější vůbec.
Tak jo, všichni.
Tak Gobujme.
Cestovní humor. Taková svačinka na cestu. Jdeme.
- Jo. - Jdeme.
Vzhůru za dobrodružstvím.
- Začneme v zahradě Gorgů. - Jo!
Pochopil jsem to správně? Je řeč o Gorzích?
Obrech, co nás chtějí rozmáčknout?
Nikomu to nevadí?
Jdeme!
- Jo! - Dobře.
Dobře, nikomu to nevadí.
Nemají nás rádi? Fraggláci jsou nejlepší!
Fraggláci jsou nejhorší!
Dobrý Fragglák neexistuje.
Kradou nám všechny ředkvičky.
Jak já říkám: Když uvidíš Fraggláka,
- tak ho rozmáčkni. - …rozmáčkni.
Juniore!
Rozmačkej je!
Sleduj Fraggláky a nerozptyluj se.
Sleduj…
Světlomýl.
Hej, kampak letíš? Pojď sem.
Pojďte, jdeme.
Chci být tvůj kamarád.
No vidíš. Kampak letíš? Vrať se!
Teď máme šanci.
Povedu nás, protože jsem vůdce.
Opatrně.
Ty listy jsou hlasité a křupavé.
Díky, Red, ale vůdce jsem já, takže…
- Á jé. - Fraggláci.
- Jo! Fraggláci! - Utíkejte!
Wembley!
Já vás všechny dostanu.
Jo.
Staň se nudlí.
- Co? - Za mnou.
- Za mnou! - Kde jsi, Fraggláku?
Ne!
Světlomýle, ty ses vrátil.
- Tam nahoru. - Běžte.
Pozor!
To jsme na nějaké skládce?
Co prosím? Ne tak na ledajaké skládce.
Ty jo!
Jste v přítomnosti…
…vševědoucí…
…Hromady smetí. Jo!
- Díky, hoši. - Jasnačka.
Vaše přítomnost nás pohladila na duši, Vaše Smetivosti.
Pohladila, nebo vyhladověla?
Jestli máte hlad, hoši se s vámi podělí o sýr.
No tak, Marjory!
Jo, ty plesnivý části jsou moje.
- Vezměte si sýr. - Ne, děkujeme.
- Vypadáte hladově. - Já už jedla.
Já měl ředkvičku. Díky.
- Já si dám. - Tak tady máš.
Děkuju, pane.
Je to… Sním si to později.
Jo, paní Hromado smetí, je to pro nás čest.
Jste úžasná a moudrá bytost a vychutnám si tady každý okamžik.
- Musíme jít. - Kam ten spěch?
- To jste nevypnuli sporák? - Kéž by.
Musím své přátele statečně zavést do Trhliny osamění.
Do Trhliny?
- Jo. Statečně nás vede. - Jo.
- Nebezpečný. - Děsivý.
- Strašidelný. - Plesnivý.
Jo, musím tam jít pro batoh svého strýce Matta,
abych dokázal, že jsem průzkumník.
Přemýšlí.
Moc se omlouvám. Je hrozné sucho.
Možná vzplanu.
Proč vlastně chceš prozkoumávat?
No… abych byl statečný.
Chceš dokázat, že jsi dost statečný na to, abys prozkoumával,
abys mohl prozkoumat, jestli jsi statečný?
No… jo!
Víš, co si myslím?
Myslím, že musíš jít víc do hloubky.
Hromada smetí domluvila. Jo!
Ty jo!
To bylo silné. Jdi do hloubky.
- Nadechněme se… - Máme toho hodně. Jdeme.
…a zamysleme se nad tím, co jsme právě slyšeli. Aha.
Ty jo.
Jdu po cestě dál, dokola chodím stále.
Světlem a svobodnou zemí já procházím se.
Pojďte, jdeme!
Chci se dozvědět, jen jak se točí svět.
Já chci cestovat a celý svět chci poznávat.
Když půjdeš tudy, neužiješ si nudy.
Když půjdeš tamtudy, třeba bude to jiný.
Pak na rozcestí natrefíš na dálnici.
Svoji cestu najít musím. Je to cesta domů.
Wembley!
Když půjdeš tudy, neužiješ si nudy.
Když půjdeš tamtudy, třeba bude to jiný.
Pak na rozcestí natrefíš na dálnici.
Svoji cestu najít musím. Je to cesta domů.
Gobo, asi jsme tu.
Hej, ty je znáš?
Takže…
Jsme tu!
Trhlina.
Pane jo.
- Ty jo! Dokázals to! - Ty jo.
Gobo!
Nic? Dejte vědět, když se něco změní.
Koukněte! Batoh je na tom špatně vyváženém kameni.
„Špatně vyvážený kámen.“ Jsme tu!
Opatrně! Mohl by se převrátit sem.
Nebo tam. Nebo sem. Nebo sem tam!
Tady ho máme.
Už tam budu.
- Pomalu. - Už to bude.
- Dobrý. - Počkej!
- Ale ne. - To ne!
To ne! Pozor dole!
Já ráda zážitky, ale tenhle ne!
Mám tě, Gobo!
Tenhle den je čím dál horší, čehož si vážím.
- Je to pravdivé. - Proč jsem ho chytil takhle?
Teď tady budeme třeba navždy.
Nebo i dýl.
Chtěli jste pomoct, ale já si dokazoval, že jsem statečný.
Třeba měla Hromada pravdu. Musím jít víc do hloubky.
Ano, do hloubky!
Začni dýcháním.
Napoj se na něj a následuj ho do jeho zdroje.
Možná to myslela doslova, ať jdu víc do hloubky.
Hej, myslím, že tam něco je.
Pojď, Wembley. Koukni.
Myslím, že něco slyším. Pojď sem.
- Ještě trochu. - Tohle se mi nelíbí.
To je…
- Voda! - Voda!
Ať už je konec!
Jsem voda a voda je mnou.
Wembley!
Ať už je konec!
- Domov! - Božínku.
Kde je Red?
Tady je otočka. A skrčka. A překot.
A přeskot!
Red!
Koukněte, máme tu novou vodu!
Jo!
Voda! Jo!
Zahrada! Podíváme se na zahradu!
Jo! Víc vody do zahrady!
Víc vody znamená víc ředkviček!
Koukněte, kolik je tu vody.
Máme dvojnásobek, trojnásobek, sojnásobek energie!
Závlačko, co to znamená?
Víc energie znamená, že můžeme stavět bez omezení!
To je historický moment.
Všichni zahajte čtyřsekundovou oslavu!
- Stačilo. Do práce. - Do práce.
- Jo. - Díky.
- Nebylo to dlouhé? - Vůbec, pane.
- Zábava. - Vyčerpávající.
Tak jo.
Jo.
Tak.
Má to tady sice první den nějaké nedostatky,
ale odteď už to bude pohoda.
Pořád máš žízeň?
No jo. Dobrý.
Myslím, že se tu zabydlíme.
Jsi moudrý. Jsi obdivovaný. Jsi roztomilý.
- Jsi odvážný. - Matte.
Maminko!
To je Gobo s kamarády.
Jen jsem se protahoval.
- Co byste rádi? - Přišli jsme ti dát tohle.
Co? Vy jste ho našli?
Jsem ohromen. Trhlina osamění není nic pro amatéry.
Možná jsem se s tebou a tím vesmírem unáhlil.
Co ty na to? Půjdeš se mnou?
No…
Chtěl jsem ti dokázat, že jsem průzkumník,
ale prozkoumávání není o tom si něco dokazovat.
Máme chtít objevovat, aby to pomohlo ostatním.
A na to bych bez svých kamarádů nepřišel.
Takže je mi to líto, strýci Matte, ale do vesmíru s tebou jít nemůžu.
Mám hodně co prozkoumávat tady a s nimi.
Pohoda.
Jestli tu tedy zůstaneš, mám nápad.
Budu ti z vesmíru posílat artefakty tady k té bráně.
- Zvládneš pro ně chodit? - No… ne.
Já to nezvládnu. Ale my společně ano.
Po tom, čím jsme si dnes prošli, zvládneme všechno.
Pomoc, prosím!
Udělejte někdo něco!
Dej si sýr, příšero!
Víš ty co?
To o tom, že to budeme dělat spolu, bylo moc hezké.
Jo.
Ale pro Mattovy balíčky bys měl chodit sám.
- Jo. - Je to tvůj strýc.
A ty jeho synovec. To je výjimečné pouto, ne?
Jo!
No tak jo. Šťastnou cestu, strýci Matte.
Sbohem, Gobo.
Ťukneme si nosy?
Dnes jsme ani netušili, že je za Trhlinou nějaká voda,
ani že poteče do Velké síně.
- Jo. - Jo.
Nezajímá vás, co tu ještě je?
Co je ještě propojené?
Ze starostí se vytanči, obavy si nech na jindy.
Nech hudbu hrát. Dole ve Fragglí skále.
Starosti zažeň prací, tančení nech na jindy.
- Nech Fraggláky, ať si hrají. - Gobo, Mokey, Wembley, Boober, Red!
Juniore!
Haló!
Moje ředkvička!
Ze starostí se vytanči, obavy si nech na jindy.
Nech hudbu hrát. Dole ve Fragglí skále.
Fraggle Rock: Zábava je zpět
Dole ve Fragglí skále.
Překlad titulků: Karel Himmer