Фрагъл Рок! Фрагъл Рок! Фрагъл Рок!
Всеки ден за купон е отреден, да си знаеш.
Безспир над нас летят конфети.
И се плискаме, и плуваме, и пляскаме с крака.
Защото щом си фрагъл... - Купон ти трябва!
Не пропускай специалния празник!
Посветен е на Мат Пътуващия от Открития космос.
Купон за специални гащи. - Да танцуваме!
Носи си шапката от репички!
Хей, дивей! Във Фрагъл Рок на купон бесней!
Днес е той, помни!
Поканен е всеки, поканен си ти. Идеален ден.
От вчера купонът тече.
Хей, дивей! Във Фрагъл Рок на купон бесней!
Винаги се въртя, приклякам аз. Действам на мига!
Аз все съм дзен - присъствам във мига.
Приключенец съм аз, тълпата повеждам.
Избирам да пера.
Приятелите обичам, не ги подвеждам.
Хей, дивей! Във Фрагъл Рок на купон бесней!
Днес е той, помни!
Поканен е всеки, поканен си ти. Идеален ден.
От вчера купонът тече.
Хей, дивей! Във Фрагъл Рок на купон бесней!
Да се развихрим днес!
Хей, дивей! Във Фрагъл Рок на купон бесней!
Готина песен.
Страхотно изпращане на чичо Мат.
Скаду в стар стил.
Готина дума. Какво значи? - И на мен ми харесва.
Нещо като...
Нещо като дума за грандиозно парти.
Не е това. - Скаду!
Не е дума.
Ска-дидъл-ду. - Пак не е.
Чичо Мат пак заминава да изследва Открития космос.
Чакайте.
Като прощален подарък нарисувах двама ни.
Всичко ли можеш?
Е, сега...
Тази лента ли ви харесва, или тази?
Тази ми се струва прелъстителна.
Неустоителна.
Но късата е весела и сладка.
Дългата е хубава и тъпичка.
Късата ли?
Дългата?
Дългата или късата? Късата? Дългата? - Уемблираш!
С главата надолу!
Уембли!
Ето какво ще направиш: вдишай дълбоко.
Светлината, звукът, усещането.
А сега издишай.
Празнотата, пустотата, прераждането.
Оправи ли се? - Да. Благодаря!
Така.
По-добре ли си? - Благодаря, имах нужда.
След като чичо ти ще сглупи да се върне в Открития космос,
приготвих му набор "Първа помощ".
За окапано - синьото шише, за омазано - оранжевото.
За трайни петна - жълтото и бързо триене с четката.
Перилни препарати, значи.
Излишно семантично задълбаване.
Ей, приятели!
Ще разбия Мат
с най-шеметното плъзгане и гмуркане, което Фрагъл Рок е виждал.
Само така!
Извъртане.
Избутване.
Премятане.
И пльосване. - Ред, звучи страхотно.
Размазващо скаду!
Още нищо.
Какво е това?
Чичо Мат!
Да, аз съм. Браво, че ме позна, племеннико Гобо.
Кой сложи тоя камък тук?
Вие, господине!
Значи е поставен идеално. Благодаря, Поги.
Готов ли си за най-каскадьорското гмурване?
Безрезервно. Цялото ми внимание е в теб.
Добре. Започвам.
Три... - Гобо.
Ела с мен.
Хайде.
Трябва да ти кажа още някои неща.
Няма нищо.
Страшно исках да се гмурна, но ще почакам.
И ето ни - вървим, разговаряме.
Някои фрагъли вървят, други говорят.
А аз? Правя и двете.
Нищо ми няма!
Искам да ти покажа нещо! - Добре.
Приготви се, защото мозъкът ти ще се потресе.
Погледни!
Върхът. - Да.
Прилича на дупка, но вероятно е повече,
щом така я представи.
Това, млади Гобо, е портал към Открития космос.
Какво?
Това било Откритият космос...
Гобо!
Погледни ме. Право мен гледай. - Това правя.
Право в очите. - Точно в теб гледам.
Сериозно е. Покажи ми, че внимаваш.
Не знам какво още да направя.
"Боц" с нос в нос.
Бива.
Боц.
Ела с мен в Открития космос.
Шегуваш се!
Аз съм изследовател, не съм някакъв клоун.
Какво ще кажеш?
Ще кажа, че... Няма да намериш фрагъл, който да е
по-трудолюбив или верен, или смел...
Откритият космос понякога е опасно място.
Звучи мъдро.
Ей, Зъбльо.
Какво има, Зъбльо?
Огромна дупка по средата на стената.
Хазяинът не я е запушил.
Толкова мога да си позволя със стипендия.
Но тук ще стават велики събития, усещам го!
Един ден на тази къща ще има табелка:
"Тук тя работи по докторантура за морските екосистеми, спаси океана
и си извоюва прякора Докторката".
Да, ще го изгладим. Имаме време.
Жаден ли си?
Спънките на началото в нов дом.
Стари тръби, огромна дупка, лека воня на лодка.
Кротко, великане.
Едва ли оттатък стената се случва нещо интересно.
Толкова е интересно!
Трябва да си изпълня скока.
Мат би предпочел да дам на народа каквото иска.
Кой е готов?
Аз, Ред!
Здрасти, Ред.
Днес ти го казах много пъти, но пак "здрасти".
Здрасти!
Моля за тишина.
Млъкнете всички! - Пълна концентрация.
Тялото е инструмент.
Знам!
Три, две, едно...
Откритият космос!
Портал, страшно, космато чудовище!
Как си?
Нищо ми няма.
Извинете за строежа ви, дузъри.
Пета степен мятане по търбух.
Пета степен по търбух. - Пета по търбух.
Пета степен по търбух.
Пета степен...
Пета степен по търбух. Сериозно е.
Шпонке, какво мислиш?
Можем да се постараем двойно и да построим отново всичко.
Двойно старание, повторно построяване.
Да.
Старание и построяване.
Двойно старание и повторно построяване.
Двойно струпване и повторно тупване?
Двойно струпване и повторно тупване.
Къде се струпваме?
Гобо. - Какво?
Дано имаш сериозно оправдание, че ми съсипа гмурването.
Огромен космически звяр щеше да ме изяде. - Това е добро оправдание.
Да. - А, ето те.
Гобо, ти си образец за племенник на един харизматичен чичо.
И все пак,
като видях реакцията ти на Открития космос,
осъзнах, че той не е за всекиго.
Какво?
И аз, неповторим в способността си да се справя, отивам сам.
Само аз и обувките ми.
Благодаря, мадам.
И забелязваш, че дори не нося
изпитаната си в експедиции раница.
Какво е станало с нея?
Чудесен въпрос от публиката.
Онзи ден,
както обследвах пословично опасния Процеп на усамотението...
Обикновен фрагъл би се ужасил там, не и аз!
Аз си прекарвах разкошно.
За жалост, както се забавлявах, разделих се с раницата.
Взех мъдрото изследователско решение
да продължа без нея и спокойно напуснах Процепа.
Бих се върнал да си я взема, но знаете сентенцията:
истинският изследовател не се обръща назад.
Кой го е казал?
Та как? Почти всеки.
Ще ме извиниш, млади Гобо,
но ще се подготвя за експедиция в Открития космос сам.
Мадам. - Чичо Мат...
Ето го.
Гобо, как си?
Добре. Но не мога да повярвам, че се показах страхливец пред чичо.
А знам, че съм смел.
Само преживявах кратък миг на уплаха.
Все пак ставаше дума за среща
с най-злобното и свирепо същество.
Кой обожава бисквити с фъстъчено масло?
Да можех да докажа на чичо, че съм с дух на приключенец!
Винаги можеш да отидеш до пословично опасния Процеп
и да му върнеш раницата.
И ето ти доказателство.
Лесно и приятно.
Ред, това е гениално!
Така ще направя.
Ще види той какъв смелчага съм аз.
Не, недей. Почакай, аз се шегувах!
Не беше сериозно. - Процепът на усамотението е опасен.
Зарежи. Никакво ходене.
Не. Гобо тръгва-отива.
Колко натруфени шапки да взема?
Какво сега? - Всички.
Елате тук, елате.
Трябва да навием Гобо да тръгнем с него.
Решил е да докаже на чичо си, че е смел.
Ние трябва да сме потайни.
Гледайте мен.
Добре.
Не това. Думите ми.
Върнахме се.
Откъде? Шушукахте си ей там.
Няма ли да е смелост на смелостта
да заведеш в Процепа неопитни изследователи като нас?
Чичо ти ще види двоен юнак.
Троен! - Дори четворно удвоен.
Дума да няма.
Знаете ли, имате право. Това ще е най-героичното!
Така, внимание.
Пълен гобовски напред!
Малко попътен хумор, лека хапка за из път. Тръгваме.
Тръгваме.
Напред в смело приключение.
Старт от градината на горгите.
Нека изясня нещо. Казваш "градина на горгите".
На великаните, които гледат да ни смачкат ли?
И ние сме съгласни?
Да вървим!
Да, добре.
Доста непринудено се държите.
Защо горгите не ни обичат?
Фрагълите са върхът!
Фрагълите са ужасни.
Няма добър фрагъл. Абсурд.
Обират ни репичките!
Затова казвам аз: фрагъл ако видиш ти...
Фрагъла фрасни! - Фрагъла фрасни!
Младши!
Фрагъла фрасни!
За фрагълите се озъртай, не се разсейвай и за миг.
За фрагъли...
Пепетулка!
Къде отиваш? Ела тук!
Така, хайде!
Искам да си дружим!
Ето те. Ама къде отиваш? Върни се.
Така, сега е моментът!
Ще ви водя, нали съм водач!
Внимавай.
Тези листа изглеждат шумкащи.
Благодаря, Ред.
Оценявам жеста. Но аз ви водя и...
Фрагъли.
Фрагъли! - Бягайте!
Уембли!
Ще ви спипам! До един!
Бъди макарон.
Къде е? - Насам!
След мен. - Къде си, фрагъл?
Не, не.
Пепетулке, ти се върна.
Горе! Тук! - Бързо, давай!
Внимавайте!
Какво е това? Някакво бунище?
Ще ме прощавате, но не е някакво си бунище.
Намирате се в присъствието на...
Всезнаещата...
Сметска. Да!
Благодаря, момчета. - За нищо.
Чест е да сме в присъствието ви, Ваше Високосметие.
Или нуждата ви води?
Ако сте гладни, момчетата ще ви дадат боклучаво сирене.
Стига, Марджъри.
Да, пазя плесенясалото за мен.
Хапнете сирене. - Не, благодаря.
Май сте гладни. - Не, сега ядох.
Хапнах репичка преди път.
Аз ще го опитам. - Добре, вземи.
Благодаря, господине.
Знаете ли? Ще си го оставя за после.
Госпожа Сметска. Каква чест!
Забележително мъдро създание сте. Ще се насладя на всеки миг с вас.
Тръгвам. - Защо бързате?
Супата е на котлона ли? - Де да беше.
Смело ще поведа дружината към Процепа на усамотението.
Процепът!
Да. И той ни води смело натам.
Опасно. - Зловещо.
Страховито. - Плесенясало.
Знам! Ще ида за раницата на чичо Мат Пътуващия.
Ще докажа, че съм смел изпитател.
Тя мисли.
Много съжалявам. Твърде сухо е.
Чувствам се пожароопасна.
Я да те питам защо искаш да си изследовател.
Защото това значи, че си смел.
Значи искаш да докажеш, че си достатъчно смел за изследовател,
за да изследваш какво е да си смел?
Ами... Да.
Знаеш ли какво си мисля?
Мисля, че ти трябва да задълбаеш повече.
Сметска каза тежката си дума. Да!
Колко проникновено! "Задълбай".
Да дишаме. - Чака ни дълъг път, да поемаме.
И да разсъдим върху чутото. Добре.
Нататък по пътя вървя ли, вървя.
Минавам през равен, прав и лек терен.
Хайде, напред!
Искам да разбера как върти се светът,
да съм пътешественик, да обикалям.
Хващаш един път така и виждаш има ли веселба.
Ако пък проучваш от две места, засукана става тя.
Стигнеш ли до път троен, дано за изненади си настроен.
Трябва да напипаш верния път, за да те изведе до дома.
Уембли!
Хващаш един път така и виждаш има ли веселба.
Ако пък проучваш от две места, засукана става тя.
Стигнеш ли до път троен, дано за изненади си настроен.
Трябва да напипаш верния път, за да те изведе до дома.
Гобо, май стигнахме.
Познаваш ли ги тези? - Не.
Да видим.
Това е.
Процепът.
Ти успя, приятелю!
Гобо! Гобо! Гобо...
Не ви ли се пее? Кажете, ако размислите.
Раницата на чичо. Скалата само дето не е паднала.
"Само дето не е паднала"? Това е!
Внимавай, може да се килне натам.
Или натам. Или насам. Натам, насам.
Ето я.
Почти стана.
Внимавай. - Още малко.
Няма страшно. - Чакай!
Не!
Не. Внимавай!
Обичам приключения, но не такива.
Ще те хвана, Гобо!
Този ден съвсем се скапа.
Оценявам това.
Честно е.
Защо я сграбчих така?
Сега ще останем тук, може би завинаги.
Или за повече!
Искахте да ми помогнете,
а аз само мислех как да покажа колко съм смел.
Може би Сметска има право, трябва да задълбая повече.
Да, задълбочи се!
Започни с дишането.
Свържи се с дъха си, намери началото му вътре в теб.
Да, но тя, може би, имаше предвид и буквално да задълбая.
Мисля, че отзад има нещо.
Хайде, Уембли. Да видим там.
Май чувам нещо. Бързо, елате.
Още малко. - Това не ми харесва.
Това май...
Вода! - Вода!
Накарайте го да спре!
Аз съм водата, водата е мен.
Уембли!
Накарайте я да спре!
У дома сме! - Майчице.
Къде е Ред?
Извъртане, изхвърляне, премятане.
И пльосване.
Вижте колко нова вода!
Ура.
Вода, вода, опала!
Градината. Я да видя градината.
Да, да, да! Още вода за градината!
Повече вода значи повече репички!
Гледайте колко вода!
Мощта се удвои, утрои, устоти!
Шпонке, какво значи това?
Повече мощност значи да строим без ограничения.
Исторически момент!
Всички! Четирисекундно тържество!
Край. На работа! - На работа!
Благодаря.
Твърде дълго ли беше?
Не, никак.
Веселба. - Какво изтощение!
Добре, добре.
Добре!
Така.
Има някои трудности в началото.
Но занапред всичко ще е наред.
Жаден ли си?
Добре де.
Ще се установим и всичко ще е наред.
Ти си мъдър. Ти будиш възхита. Ти си симпатяга.
Ти си смелчага. - Чичо Мат.
Майчице! Мамичко!
Това сте вие - Гобо и приятели.
Аз тъкмо се разтягах.
Какво има? - Дойдохме да ти дадем това.
Намерили сте я?
Гобо, поразен съм.
Процепът не е за аматьори.
Май прибързах да оттегля поканата за Открития космос.
Какво ще кажеш? Идваш ли?
Исках да ти докажа, че съм смел изследовател.
Целта на изследователя не е да доказва нещо,
а да проучва новости, които да помагат на другите.
Разбрах го с помощта на приятелите си.
Така че извинявай, чичо Мат,
няма да дойда с теб в Открития космос.
Тук има много за изследване. С приятелите.
Хубаво.
Така или иначе оставаш, сетих се нещо.
Ще изпращам артефакти от Открития космос до портала, ти ще ги вземаш.
Дали ще можеш? - Не.
Аз не мога.
Но ние можем!
След преживяваното днес нищо няма да ни се опре.
Малко помощ, моля!
Някой друг да направи нещо!
Яж старо сирене, космически звяр!
Знаеш ли какво?
Беше много мило онова, което каза за нас, да сме заедно.
Да.
Но ти трябва да вземаш пратките от Мат.
Така е. - Твой чичо е.
Да, и си му племенник, това е специална връзка!
Да.
Добре. Лек път, чичо Мат.
Сбогом, Гобо.
"Боц" с нос в нос?
Днес дори не предполагахме, че зад Процепа може да има вода,
че тече през тунелите към Голямата зала.
Не се ли чудите какво още има там?
Какво още е свързано?
С танци победи грижите, за друг ден ги остави.
Нека музика звучи във Фрагъл Рок.
С работа победи грижите, танците за после остави.
Дай на фрагълите веселба.
Гобо. - Моки.
Уембли. - Бубър.
Ред.
Младши!
Здравей!
Репичката ми!
С танци победи грижите, за друг ден ги остави.
Нека музика звучи
във Фрагъл Рок.
Във Фрагъл Рок.
Превод на субтитрите Анна Делчева