Nate, se. Se til venstre. Til venstre.
-Andre venstre. -Nemlig.
De maisåkrene strekker seg over flere kilometer.
Hva er den stemmen?
TIL KJÆRLIG MINNE OM NATHAN DOYLE
Jeg kondolerer.
Jeg har også to barn.
Ikke tvillinger, men...
Takk.
Jeg vet at det ikke angår meg, men dette er en dårlig handel.
Dere kan få mye mer for huset.
Beklager.
Men skal vi gjøre dette eller ikke?
Bør vi gå et annet sted?
Greit.
Skriv under her.
Hvor er det dere skal flytte?
FINLANDS NORDØSTRE GRENSE
Elskling.
Vi kan fortsatt dra tilbake.
Nei.
Hei. Våkne, kompis.
Vi er fremme.
Jøss!
Se deg rundt, men ikke gå langt bort.
-Hold deg der vi kan se deg. -OK.
Du kan også passe ham iblant.
Jeg trodde aldri jeg ville komme tilbake hit.
Jeg har en god magefølelse om dette.
Dette blir et bra år.
Jeg er glad hvis du er det.
Ikke si det.
Jeg vil gjøre deg lykkelig.
Det er lett.
Hvis Elliot er lykkelig, er jeg det også.
Elliot?
Du kan ikke bare løpe din vei! Hører du meg?
-Det er farlig her. -Det gjør vondt.
-Unnskyld. -Jeg er lei for det, mamma.
Jeg sverger.
Du skremte meg.
Hvorfor kom du hit?
Jeg skjønner.
Vi skal prøve å fikse den.
Unnskyld, mamma.
Å nei!
-Her. -Nei, mamma!
Jeg vil se rommet mitt.
OK. Jeg kommer straks.
Bær dem inn på kjøkkenet. Det står på eskene.
Opp dit.
Nei, bær dem opp.
Jeg kan vise deg det.
Rachel?
Hva er det?
Huset er en gammel prestegård, så...
Elliot!
Jeg er her!
Hvor?
Mamma!
Elliot?
Elliot.
Du skremte meg!
Vil du gi meg et hjerteinfarkt?
Jeg vil at dette skal bli mitt rom.
-Mener du det? -Kan jeg få det?
Vi må snakke med pappa først.
-Greit. -Bra.
Vi har besøk.
-Dro de allerede? -Ja, beklager.
De har en lang vei hjem.
Men du kan møte dem på velkomstfesten.
OK.
Du må ikke sove her hvis du ikke vil.
Pappa og mamma er der nede,-
- hvis du vil sove med oss. -OK.
Kyss.
Et til Nathan også.
Jeg elsker deg, lille venn.
Drøm søtt.
Mamma?
Du og pappa...
Elsker dere meg like mye som Nathan?
Selvfølgelig.
Du vet,-
-vi savner bare Nate så mye.
Slik du gjør.
Men ikke vær bekymret.
Du...
Du vet vel at du kan fortelle meg hva som helst?
OK.
Hvorfor etterlot vi Nate der?
-Under jorden? -Å, vennen...
Vi etterlot ham ikke.
Han er alltid med oss. Alltid.
Men hvem begravde vi da?
Elliot.
Hvorfor har du denne? Hvor fant du den?
Kan jeg beholde den? Vær så snill?
Nathan hadde nok ønsket det.
Bare ta godt vare på den.
Nå vil han ha en seng til Nathan også.
Jeg kan ha lovet ham det.
Var det ikke det vi skulle unngå?
Hva gjør vi her hvis du skal gi etter med én gang?
Unnskyld. Hva skulle jeg ha gjort?
Sagt at han ikke skal sørge over sin døde bror?
Du vet at jeg ikke mente det.
-Men det er det du vil. -Nei.
Jeg vil at vi skal ha det bedre.
God natt.
Du...
Kom hit.
Det går bra.
Hadde du samme drøm igjen?
Vil du snakke om den?
Det er ikke noe nytt å si.
Det er bare jeg som kan høre ham skrike.
Alle tror jeg er gal.
De prøver å holde meg tilbake.
Men jeg må se ham selv.
Når jeg endelig får åpnet kistelokket-
-og ser ham...
Nathan?
Elliot.
Han er så blek...
Så vakker...
Jeg vet ikke hva jeg skulle gjort hvis jeg mistet ham også.
Vent. Denne også.
-Kom igjen! -OK.
-Kom igjen! -Jeg kommer.
Pappa pleide å ta meg med hit da jeg var liten.
Han sa at de røde håndavtrykkene ble laget-
-for mange tusen år siden-
-av huleboere eller noe.
Det sies at hvis man legger hånden mot dem-
-og ønsker seg noe,-
-så går ønsket i oppfyllelse.
Du ville jo ha den grønne.
Den blå er min.
Greit. Ferdig.
Tre, to, én...
Jeg liker deg også. Du er min aller beste venn.
Hei.
Du skal få noen av bilene.
Hvem snakker du med?
Du. Elliot.
-Hallo. -Vent litt.
VELKOMMEN, ANTHONY OG RACHEL
Du, Rach...
Han her har tatt mer hånd om meg enn moren min.
Hyggelig å møte deg.
-Jeg kommer straks. -Greit.
Du liker visst ikke dette.
-Unnskyld? -Festen.
Ikke jeg heller. Jeg kom for å irritere alle.
Jeg heter Helen.
Rachel.
-Du snakker engelsk. -Det gjør de fleste her.
De vil bare ikke.
Men jeg kommer ikke herfra.
Mannen din... Jøss.
Han er noe for seg selv.
Byens stolthet med sin Spydspiss.
-Har mange her lest den? -Lest den?
De lever den.
De vil ikke at jeg skal snakke med deg.
Har du vært der ute?
Det er vakkert.
-Nei. -Kom.
Jeg biter ikke.
Jeg kondolerer.
Det var en forferdelig ulykke.
Ja.
Jeg ville ikke bli i det huset.
Alt der minnet om ham.
Anthony har alltid villet komme tilbake hit-
-og prøve å skrive igjen.
Så det var ikke din idé å flytte hit?
Det var en felles beslutning.
Du er fotograf, ikke sant?
Ja, tja... Jeg var det.
Kanskje du kan ta bilder av meg.
Jeg fotograferer ikke mennesker.
Bare arkitektur.
Bygninger, former og sånt.
Skal vi sette oss?
Jeg bør gå tilbake til sønnen min.
-Men takk. -Hør her...
Jeg er ikke gal.
Alle andre er det.
Vær så snill.
Greit.
Det spiller ingen rolle.
Har du sett Rachel?
Jeg drømte om deg, Rachel.
Om sønnen din.
Unnskyld?
Han har uttrykt et ønske.
Og det har gått i oppfyllelse.
Rach!
Jeg må gå.
Ta visittkortet mitt.
Jeg håper vi møtes igjen.
Rach?
-Der er du jo. -Hei.
De spør etter deg.
Ja.
Dette er en lykkelig dag for oss alle.
Siden bryllupet deres ikke ble holdt her...
...skal vi feire det nå.
-Hva mener han? -Takk.
-Hva? -Det er en bryllupshuske.
-Kom. -Jeg klatrer ikke opp på den.
-Jeg er med Elliot. -Det er en bryllupshuske.
Bare gå, mamma.
Greit.
-Stopp den når jeg sier fra. -Så klart.
De passer på Elliot.
-Det går for høyt. -Prøv å nyte det.
Bare hold deg fast.
Jeg liker det ikke, Anthony!
Det går bra.
Nate!
Elliot?
Det går bra. Elliot har det bra.
Elliot! Hvor ble han av?
Herregud!
Rach?
Stopp husken! Rach?
Det går bra. Stopp husken!
Mamma. Du fant meg.
Aldri løp av sted igjen. Lover du?
Jeg vil sove i min egen seng.
Dette er jo din seng, dummen.
OK.
God natt.
Jeg burde ha advart deg.
Disse menneskene har ventet lenge på oss.
De har ventet på deg, ikke oss.
Jeg skjønner. Du er fortsatt sint på meg.
Ikke på deg, på oss.
Vi etterlot Elliot med fremmede.
Synes du ikke det er rart-
-at Elliot ikke sier hvor han var?
Det er sånn barn er.
Nei.
Ikke Elliot.
Han har ikke vært sånn.
Hva mener du?
Har du ikke merket noe rart med oppførselen hans?
Etter at vi kom hit.
Den kvinnen på festen...
Hun sa noe rart om Elliot.
-Hvem? -Den eksentriske briten.
Helen?
-Var hun der? -Ja.
Hun er bare en lokal gærning. Ikke bry deg om henne.
Hør her. Elliot bearbeider en enorm forandring.
Det gjør vi alle.
Vi må bare ta det med ro-
-og ikke bli innblandet i hans greier.
-Hva mener du? -Du vet.
Nathans seng og sånt.
Det gir ham trygghet.
Det må ta slutt snart.
Kan du ikke gjøre noe med ham?
Dere kan gjøre gutteting sammen.
-Gutteting? -Ja.
Jeg vet ikke...
Han vil ha din oppmerksomhet.
Greit. Jeg skal snakke med ham.
Jeg skal gjøre noe med ham.
Takk.
Du er for rask!
Du er for rask.
-Mamma er sliten. -Kom igjen, mamma!
-Jeg er helt utslitt. -Én gang til.
Kom.
-Nei! -Får jeg ikke kysse deg lenger?
Kom hit.
Du er fortsatt veslegutten min.
Maten er snart klar.
Kan du flytte tingene?
Elliot.
Du hørte hva jeg sa.
Hvorfor tegnet du dette?
Du vil vel ikke skade mamma?
Ikke tegn sånt igjen.
OK.
Hun sover.
Forbered tvillingen.
Elliot! Hva gjør du?
Hvorfor etterlot du meg der?
Dette er bare en drøm.
Hva gjør du, mamma?
Jeg legger deg i din egen seng.
Elliot. Hva er det?
Jeg er ikke Elliot.
Jeg er Nathan.
Elliot er borte.
Det var ikke innbilning!
-Det var det han sa. -Slutt, Rachel!
Hør på meg! Jeg vet det høres sprøtt ut,-
-men det er noe galt med Elliot.
Ellers hadde han ikke sagt det.
Han har ikke vært seg selv etter at vi flyttet hit.
Det skjedde noe på festen.
Ingen av oss er seg selv nå.
Han sier at han er Nathan.
Tenk på det!
Hva slags foreldre er vi hvis vi ikke gjør noe?
-De er mine! -Elliot, dette er Nathans leketøy.
Jeg er ikke Elliot!
Gi meg dem! De er mine!
-Du er ikke Nathan! -Det er jeg!
Nathan er død!
Elskling...
Mamma er lei for det.
Jeg er lei for det.
Det er ikke noe jeg kan gjøre.
Eller, hva var det dere ville?
-OK. -Hva sa han?
-Det er komplisert... -Vi trenger hjelp.
Forstår du?
Hjelp.
Dere har opplevd en fæl tragedie.
Forandringen har vært enorm.
Det du tror skjedde, kan høres sprøtt ut.
Men for meg...
...er det helt forståelig.
Den lille gutten prøver å forstå hva som skjedde, på sin egen måte.
Nei. Det er noe annet.
-Hvis du så hvordan han... -Elliot er et speil.
Han gjenspeiler deres følelser og redsler.
Spesielt dine, Rachel.
Han søker trøst i deg.
Derfor er det beste du kan gjøre som mor,-
-å holde deg rolig.
Gjør det for din egen skyld, ikke bare din sønns.
Nei.
Dette handler ikke om meg.
Jeg tok med Elliot til deg fordi han tror han er sin døde bror.
Og du ber meg...
...om å være rolig?
Jeg kan prøve å skaffe en time til dere i byen.
Men det kan ta en stund.
-Dette er ikke New York. -Du sier ikke det.
Kom, Elliot.
Vi går.
Hva somlet du med?
-Unnskyld. Jeg ville snakke... -Greit. Vi drar.
Beklager rotet. Jeg får sjelden besøk.
-Det går bra. -Mannen min var en ryddefanatiker.
Dette er et slags opprør.
Jeg har alltid ment at jeg er ryddig,-
-men som faren min pleide å si:
"Det er vanskeligere å akseptere sannheten enn å finne den."
Ja.
Nå...
Du kom hit av en grunn.
Du sa noe på festen.
Om sønnen min. Hva mente du med det?
Er du troende?
Jeg var det.
Det finnes ingen kirke her.
Folk har bodd her siden tidenes morgen.
Det var det som førte meg og mannen min hit.
En rik hedensk kultur.
Hver kirke som ble bygd her, ble brent ned til jorden.
Hva har det med Elliot å gjøre?
Det har alt med Elliot å gjøre.
Alt henger sammen her.
Har du ikke merket det?
Alt her er rundt. Sirkulært.
Se.
Det er ganske usedvanlig.
Åkrene og gårdene...
Til og med vannveiene.
Alle er formet som perfekte sirkler.
Og hvor fører de?
Til offersteinen.
Du har vært der, ikke sant?
Jeg forstår ikke.
Studerte du ikke arkitektur?
Vet du ikke hva hedningene tror om sirkler?
Menneskelige brister, hatspiraler...
Pendelens endeløse bevegelse.
En hån mot den hellige treenigheten.
Da former ble delt ut ved tidenes morgen,-
-hvem fikk sirklene?
Jeg mente det jeg sa på festen.
Sønnen din har uttrykt et ønske,-
-og det har gått i oppfyllelse.
Derfor er du her.
Den nattlige gjesten er ikke hans døde bror.
Det er noe helt annet.
Den eldgamle incubus.
Den som tilintetgjør alle dyder.
Vi er på hans mark.
Det er her han holder til.
Og han vil ha sønnen din.
Og han gir ikke opp før han er ferdig.
Nei. Jeg er lei for det, Helen.
Dette er ikke din skyld.
Iblant innbiller jeg meg for mye.
-Jeg skal gå nå. -Det er dette han vil.
Han vil at du ikke skal tro, så han kan smi sine syke renker.
-Jeg skal gå nå. -Han vinner hvis vi ignorerer ham.
Takk, Helen.
Han vil komme-
-og ta din andre sønn også!
Hvor har du vært?
Jeg gikk meg vill.
Hva mener du?
Kan vi snakke om det en annen gang?
Rachel...
Hvem der?
Det var ikke bare et mareritt.
Det var en advarsel.
Helen...
Jeg forstår det.
Men det går bra med oss.
Jeg mener det.
Har noen fortalt deg...
...hva som skjedde med mannen min?
Han var den første-
-som virkelig forsto hva som skjer her.
Han prøvde å advare oss.
Jeg trodde ikke på ham.
Jeg kunne ikke.
Jeg var ikke klar.
De lot ham unngjelde.
Hva skjedde med ham?
Han døde våren etter.
Eller det som var igjen av ham.
Du har merkelige drømmer, ikke sant?
Drømmene prøver å si deg noe.
-Hjernen spiller meg bare puss. -Nei.
Ikke la ham forvirre deg.
Stol på morsinstinktet ditt.
Jeg vet ikke lenger hva som er virkelig.
Jeg vet det.
Det samme skjedde med meg.
Vær så snill.
Jeg må få vite det.
Hva vil han ha av sønnen min?
Alt.
Rachel?
Se på meg, Rachel. Vi klarer dette sammen.
Elliot gir ikke opp som mannen min.
-Vi lar det ikke skje. -Hvordan?
Stol på meg og gjør som jeg sier.
Er du her, Rach?
Hei. Jeg har lett etter deg.
Hvorfor husker du ikke?
Noen må dytte meg.
Greit.
Jeg skal dytte deg.
Klar? Hold deg fast.
Takk, mamma.
Fortere, mamma!
Hold deg fast.
Ikke ta bilder! Stopp!
Jeg vil ikke at du tar bilder!
-Greit! -Slutt!
Ro deg ned. Hva er det med deg?
Slutt, mamma.
Elliot!
Ikke si det. Pappa har det bare travelt.
Han elsker meg ikke. Jeg hater ham.
Ikke si det. Pappa har bare mye jobb.
-Det er ikke vondt ment. -Han hater meg!
Det er ikke sant. Pappa elsker deg.
Kom bort derfra.
Han elsker Nathan mer!
Elliot.
Sa Nathan det?
Elliot!
Hva er dette?
Jord?
Mamma!
Gravde du opp denne?
Mamma!
Rach. Hva er det som lukter her?
Jeg brente melkekartonger. Unnskyld.
Kan vi snakke sammen?
Nathan hadde likt seg her.
Iblant-
-merker jeg at jeg tenker-
-at vi kanskje ble straffet.
Hva mener du?
Tja...
Fordi vi fikk-
-en så enkel og herlig sønn som Elliot,-
-måtte vi også få Nathan.
Det er forferdelig å tenke sånn.
-Men problemene hans... -Rach.
Han kunne ikke ha hatt en bedre mor.
Iblant kunne jeg...
Jeg håpet...
...at han skulle forsvinne.
Så alt kunne ta slutt.
Da det skjedde...
...var jeg delvis...
Jeg var delvis lettet.
Ikke gjør dette, Rachel.
Jeg var så utslitt.
-Kanskje det var min skyld. -Du...
Det går bra.
Mamma.
Vennen...
Mamma.
Elliot.
Kom hit.
Elliot...
-Hva er det? -Nathan vil treffe deg.
Han våkner ikke.
Bli med meg.
Nei, ikke gå dit.
Ikke gå.
Nei.
Elliot.
-Hva er dette? -Nate venter.
Se inn i flammen.
Jeg hjelper deg.
Hva er dette for noe?
Mamma, du må konsentrere deg.
Nate.
Nathan.
Mamma er her.
Han ser deg.
Han sier at du er vakker.
Nathan.
Ser han meg?
Kan jeg få se ham?
Ta speilet.
Ta det.
Nei!
Og nå... Se på meg i speilet.
Elliot!
Se.
Mamma.
De vil bare ha Elliot.
Hvis vi gir ham til dem, får vi Nathan tilbake.
En byttehandel.
Se.
Det har allerede skjedd.
Han er borte.
-Hvor ble han av? -Elliot er borte.
Elliot!
-God morgen. -Mamma!
Hei.
-Jeg laget frokost til deg. -Gjorde du?
Takk.
-Unnskyld at jeg sov så lenge. -Det går bra.
-Du fortjente det. -Jeg skal hjelpe pappa med brønnen.
Skal du det?
Hva har jeg lovet denne gangen?
Ja visst. Jeg klarte å ødelegge støvsugeren.
-Skal vi kjøpe en ny en sammen? -Ja!
Rach, blir du med?
Ja. Det høres bra ut.
Jeg kommer straks. Jeg skal bare hente noe.
OK.
Fant du noe?
Nei.
Er alt i orden?
Ja.
Mamma.
Er du der?
Mamma?
Kan jeg også få se på bildene?
Mamma.
Kan jeg også få se på bildene?
Nei.
Noe gikk galt med dem.
Under fremkallingen.
Jeg fotograferte Elliot for å se om han hadde samme skygge.
-Se. -Hva?
Her er det ingenting. Ikke på disse heller.
Alle er tomme.
-Det er ingen der. -Nemlig!
-Du ser det også, hva? -Men...
-Er du sikker...? -Ja!
Han var der da jeg tok bildene.
Nå er han borte!
Dette var sånn bildene ble.
Bildene er ikke forfalsket.
Det slo meg også, men se her.
På den tiden rekker man kanskje å forfalske ett.
Ikke alle.
Se. Alle er like.
Jeg er ikke gal, Helen.
Han var der.
Det er djevelen, ikke sant?
Nå tror du på meg.
Ja.
Han håner deg. Det er alt.
Med disse bildene vil han si:
"Jeg har allerede sønnen din, og du kan ikke gjøre noe."
Han vil at du gir etter for hans makt.
Hva skal vi gjøre?
Ta meg med til sønnen din.
Vi rekker frem til fader Vasilij før daggry.
Hvis noen kan hjelpe, så er det han.
Vi kan forhindre djevelen fra å feste seg til sønnen din.
Anthony sa at det allerede har skjedd.
-I drømmen min. -Nei.
Nei, det er ikke mulig. Ikke så fort.
Med mannen min tok det flere år før djevelen fikk makt over ham.
Det skjer i besettelsens siste trinn.
De sa noe annet også.
Noe om en byttehandel.
Hva kan det bety?
Hva?
Hva er det?
Herregud...
Jeg har vært så jævlig blind.
Tvillingene...
Ulykken...
Anthonys suksess.
Og hvorfor jeg ikke føler din sønns nærvær.
Hva snakker du om?
Djevelens gjenoppstandelse.
Nathan var nødt til å dø for å bli djevelens legeme.
Men for å vekke ham til live, trenger de den andre tvillingen også.
Han vil lokke deg til å bli hans nye mor.
Hvordan vet jeg at du ikke har takket ja?
Jeg ville aldri skadet barna mine.
Anthony?
Elliot.
Noen vil treffe deg.
Kom inn, Helen.
Helen, dette er Elliot. Elliot, Helen.
Nei.
Hva er det?
Du er syk!
Helen.
Hva skjer her?
Det går bra. De er her for å hjelpe deg.
Hva mener du?
Våpen!
Ikke skad henne!
Anthony!
Mamma.
Du må våkne.
Mamma.
Elliot?
Hvor er du?
Jeg vet ikke. Det er varmt her.
-Elliot. -Hjelp meg.
-Hvor er du? -Hjelp meg.
Nei, vær så snill. Jeg kan ikke gjøre dette.
Anthony, hør på meg.
Det er for sent.
Det er allerede besluttet.
-Greit. -Hun klarer seg nok.
Elliot!
Elliot.
-Mamma! -Jeg hørte stemmen din.
Går det bra med deg?
Vi må gå. Vi må være veldig stille.
Som om vi leker gjemsel.
Nathan kan hjelpe.
Nei! Ikke hør på ham. Greit? Se på meg.
Det er ikke Nathan.
Greit. Kom igjen.
Løp!
Rachel!
Elliot!
Elliot! Hvor er du?
Elliot!
Rachel!
-Rachel! -Pappa! Slutt!
-Rachel! -Slipp!
-Ikke skad mamma! -Ro deg ned, Rachel!
Rachel!
-Mamma! Ikke skad henne! -Jeg vil ikke gjøre det.
Hører du meg? Jeg vil ikke gjøre det!
Bare gjør det.
Jeg orker ikke mer.
Gjør det!
Elliot!
Rachel...
Du forstår det ikke.
Du forstår det virkelig ikke.
Det finnes ingen tvilling.
Elliot finnes ikke!
Han er ikke virkelig!
Vi mistet vår eneste sønn.
Du hadde rett.
Jeg hadde drukket den kvelden.
Selv om jeg sa jeg ikke skulle det.
Men jeg kjørte ikke.
Du kjørte.
Du ble sint og truet med å forlate meg.
Du hadde fått nok.
Jeg visste ikke at du tok Nathan med deg.
Du forårsaket ulykken.
Ikke hør på ham! Vi går!
Vi mistet vår eneste sønn.
-Nathan. -Hold kjeft!
Du ble helt innesluttet og klandret meg.
Jeg mistet dere begge.
Ikke hør på ham! Han lyver!
Men plutselig...
...skjedde det et mirakel.
Elliot.
Han sovnet nettopp.
Du innbilte deg ham, Rachel.
Mitt eneste feilgrep var å tillate det.
Det var første gang på lenge at du var lykkelig.
I Faderen, Sønnen og Den hellige ånds navn.
Kjære himmelske far, takk.
Elliot ble en grunn til å leve.
Han gjorde oss til en familie igjen.
Men vi kunne ikke leve sånn.
Det ble stadig vanskeligere å holde det hemmelig.
Alle sa det måtte ta slutt.
De hadde ikke sett det jeg hadde sett.
Uten Elliot kunne du like gjerne vært død.
Derfor gjorde jeg det.
Du savner ham.
Elliot.
De ville ha tatt Elliot fra deg.
Vi hadde ikke noe valg.
Elliot!
Du kan ikke bare løpe din vei! Hører du meg?
Det er farlig her.
Det som reddet deg, ville ødelegge oss.
Jeg skal fange deg!
Dag etter dag sank du dypere ned.
Faen!
Rachel!
Jeg var helt rådvill.
Du er syk!
Jeg var i ferd med å miste deg.
Anthony!
Jeg gjorde alt av kjærlighet.
Alt vil ordne seg hvis du bare aksepterer det.
-Ikke hør på ham! -Vær fornuftig.
-Han lyver! -Du vet sannheten.
Jeg er her!
Ingen djevel, ingen besettelse, bare klarhet.
Hold kjeft!
Mamma!
Det går bra, kjære.
La den komme.
Jeg vet at du ser den.
Sannheten.
De vil drepe meg!
Elliot?
Elliot!
Hei, vennen.
Du tror meg ikke lenger.
Elskling...
Kom.
Det er klart jeg tror deg.
Se på meg.
Du er sønnen min.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg så utrolig høyt.
Greit. Vi går.
Nei!
Rachel.
-Hør på meg. -Nei.
Du er ikke frisk.
Vi vil bare hjelpe deg.
Jeg trodde vi endelig kunne være frie.
-Hold kjeft! -Rachel, han er ikke ekte.
Han er ikke ekte, for faen!
Nei!
Elliot?
-Rachel. -Elliot!
Mamma kommer!
Nei! Nå er det nok!
Han er ikke ekte. Han er ikke ekte, for faen!
Nei!
Elliot!
Går det bra med deg?
Ja.
Jeg er bare sliten.
Det er over.
Vi er frie.
Hva med dere?
Rach?
Skal vi dra?
Nå...
Er vi klare?
Ja!
.::TWA - Your Source Of Quality!::.
Tekst: Aleksander Kerr Iyuno-SDI Group