Nate, uite.
Uite. Uită-te în stânga. Stânga ta.
- Cealaltă stânga. - Da, cealaltă stânga.
Da, alea sunt plantaţii de porumb.
Şi se-ntind pe kilometri întregi.
Ce-i cu vocea asta?
GEAMĂNUL
Traducere şi adaptare: valgog
Îmi pare rău pentru pierderea voastră.
Am şi eu doi copii. Nu sunt gemeni, dar...
Mulţumesc.
Uite, ştiu că nu-i treaba mea,
dar asta nu-i o afacere bună pentru voi.
Cunosc agenţi imobiliari care vă pot obţine un preţ mult mai bun.
Îmi pare rău.
Facem asta sau nu?
Sau trebuie să mergem în altă parte?
Bine.
Semnaţi aici.
Unde spuneaţi că vă mutaţi?
Scumpo?
Încă ne mai putem întoarce.
Hei, amice, trezeşte-te.
Am ajuns.
Poţi să te uiţi în jur,
dar vreau să stai aproape, bine?
- Trebuie să te pot vedea. - Bine.
În regulă.
Ştii, uneori poţi să te uiţi şi tu la el.
Da.
Nu credeam c-o să mai văd asta vreodată.
Am un sentiment bun în legătură cu asta, Rach.
Va fi un an bun pentru noi.
Sunt fericită dacă şi tu eşti.
Nu spune asta.
Vreau să te fac fericită.
Păi, asta-i uşor.
Dacă Elliot e fericit, atunci sunt şi eu fericită.
Elliot?
Elliot.
Elliot?
- Elliot?! - Elliot!
Elliot?
Nu poţi fugi aşa, pur şi simplu.
Tu m-auzi?!
Vezi pericolele din jur?
Mamă, mă doare.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău, mamă.
Jur.
M-ai speriat.
Ce făceai aici?
Înţeleg.
Bine. Păi, vom încerca să-l reparăm.
Îmi pare rău, mamă.
Stai aşa!
Aşa. Aici.
Nu, mamă, nu. Haide să-mi găsim camera.
Bine. Vin imediat.
Da, în bucătărie. Totul în bucătărie.
E scris pe cutii.
Da, la etaj.
Nu, nu, înapoi.
Totul la etaj, da. Mulţumesc.
O să v-arăt.
Rachel.
Ce s-a-ntâmplat?
Acesta era un fel de rectorat local, aşa că...
Elliot?
Mamă, vino aici. Sunt la etaj.
Unde?
Mamă.
Elliot?
Elliot.
M-ai speriat.
Vrei să fac infarct?
Mamă, vreau ca asta să fie camera mea.
Zău?
Se poate?
Da, bine.
Păi, de ce nu vorbim cu tata?
- Da. Bine. - Da, da? Bine.
Se pare că avem musafiri.
Au plecat deja?
Da. Scuze. E drum lung până acasă.
Dar am fost invitaţi la o petrecere de bun venit.
Îi vei întâlni pe toţi acolo.
Bine.
În regulă.
Ştii, te poţi răzgândi.
Nu trebuie să dormi aici.
Ei bine, tata şi mama sunt în josul scărilor.
Dacă vrei să vii să dormi cu noi.
- Bine. - Bine.
Un sărut mare.
Şi unul pentru Nathan.
Te iubesc, omuleţule.
Vise plăcute.
Mamă?
Tu şi tata, mă iubiţi la fel de mult cum l-aţi iubit pe Nathan?
Bineînţeles că da.
Ştii că tatei şi mie
ne este... chiar ne este dor de Nate acum.
La fel ca şi ţie.
Dar nu trebuie să-ţi faci griji pentru asta.
Bine.
Hei.
Ştii că-mi poţi spune absolut orice?
Bine.
De ce l-am lăsat pe Nate acolo, în pământ?
Scumpule.
Nu l-am lăsat.
El e mereu cu noi.
Întotdeauna.
Atunci pe cine am îngropat?
Elliot.
Cum de ai asta? Unde ai găsit asta?
Pot s-o păstrez?
Te rog?
Sunt sigură că ar fi vrut s-o ai tu.
Trebuie doar să ai mare grijă de ea. Bine?
Aşa că acum vrea un pat pentru Nathan.
Şi s-ar putea să-i fi promis asta.
Nu-i exact ceea ce n-ar trebui să facem?
Ce rost mai are să fim aici
dacă o să-i cedăm imediat?
Îmi pare rău. Atunci ce ar fi trebuit să fac?
Să spun: "Elliot, nu te gândi la fratele tău.
- E mort."? - Ştii că n-am vrut să spun asta.
Dar e ceea ce-ţi doreşti.
Nu.
Ceea ce vreau e să ne simţim mai bine.
Noapte bună.
Hei.
Vino aici.
E-n regulă.
Iarăşi visul acela?
Vrei să vorbim despre el?
Nu-i nimic nou de spus.
Sunt singura care-l poate auzi ţipând.
Toţi cred că sunt nebună.
Apoi încearcă să mă ţină pe loc.
Dar trebuie să-l văd cu ochii mei.
Şi apoi, când în sfârşit reuşesc să deschid capacul...
Şi îl văd...
Nathan?
Elliot.
E atât de palid...
Atât de frumos.
Nu ştiu ce m-aş face dacă l-aş pierde şi pe el.
Stai aşa.
Şi asta.
- Grăbeşte-te! - Bine.
- Să mergem! - În regulă.
- Mamă! Tată! - Sosesc.
Da, când eram mic,
tata obişnuia să mă aducă aici,
şi spunea că urmele roşii de mâini
au fost puse acolo cu mii şi mii de ani în urmă
de oamenii cavernelor sau ceva de genul ăsta.
Şi legenda spune că dacă pui mâna
pe una dintre amprente şi îţi pui o dorinţă,
aceasta se îndeplineşte.
Ai spus că vrei verde.
Eu iau albastru.
Bine.
Eşti pregătit pentru asta?
În trei, doi, unu.
Nu! Toate maşinile mele au fost doborâte.
Şi eu te plac.
Eşti cel mai bun prieten al meu din întreaga lume.
- Bine. - Bună.
Ţi-am distrus toate maşinile.
Îţi voi da câteva din ele.
Cu cine vorbeşti?
Distrugere!
Hei.
Elliot?
Alo?
O clipă.
Bună.
Rach.
Omul ăsta are grijă de mine mai mult decât mama mea, nu?
Mă bucur să te cunosc.
- Mă-ntorc imediat, bine? - Bine. Da.
Nu-ţi place asta.
Poftim?
Petrecerea.
Nici mie.
Sunt aici doar pentru a enerva pe toată lumea, serios.
Eu sunt Helen.
Rachel.
Vorbeşti engleză?
Da. Cei mai mulţi de aici vorbesc şi ei.
Doar că nu vor s-o facă.
Dar eu nu sunt de pe aici.
Soţul tău.
E altceva, nu-i aşa?
Mândria oraşului cu "Vârful de lance".
Crezi că oamenii au citit-o aici?
Dacă au citit-o? Ei o trăiesc.
Nu le place ca eu să vorbesc cu tine.
Ai văzut exteriorul?
E foarte frumos.
Haide.
Nu te muşc.
Cele mai sincere condoleanţe, Rachel.
Un accident atât de oribil, oribil.
Da.
N-am vrut să rămân în acea casă.
Totul îmi aducea aminte de el.
Apoi, Anthony a vrut mereu să se întoarcă aici
şi să-ncerce să scrie din nou, aşa că...
Deci n-a fost ideea ta să vă mutaţi aici.
Nu. Am luat hotărârea împreună.
Şi tu eşti fotograf?
Ei bine, eram.
Ei bine, poate te-aş putea ruga să-mi faci nişte poze.
Eu, ştii... eu, de fapt, nu fotografiez oameni.
Doar arhitectură.
Clădiri, forme, genul acesta de lucruri.
Ne aşezăm?
Ştii, probabil că ar trebui să mă-ntorc la fiul meu,
dar îţi mulţumesc.
Ascultă-mă.
Nu sunt nebună.
Da?
Toţi ceilalţi sunt.
Te rog.
Bine.
Nu contează. Atâta timp cât...
Ai văzut unde s-a dus Rachel?
Te-am visat, Rachel.
Legat de fiul tău.
Poftim?
Şi-a pus o dorinţă.
Şi i-a fost îndeplinită.
Rach?
Trebuie să plec.
Ia cartea mea de vizită, te rog.
Sper să ne revedem.
Rach?
Aici erai.
Bună.
Ai fost căutată.
Grozav.
Deoarece nunta noastră nu s-a ţinut aici...
O sărbătorim acum.
Ce vrea să spună cu asta?
Ce?
E un leagăn ceremonial de nuntă. Haide.
Nu mă urc acolo. În niciun caz.
Nu, o să stau cu Elliot.
E un leagăn de nuntă.
Du-te, mamă.
Da. În regulă.
Bine. Când spun să te opreşti, te opreşti.
Bineînţeles. Vor avea ei grijă de Elliot. Nu-ţi face griji.
Se duce prea sus.
Te rog, încearcă să te bucuri.
Doar ţine-te bine. E-n regulă.
Anthony, nu-mi place asta.
Este bine! E-n regulă!
Nate.
Elliot.
- Este bine. - Elliot!
Elliot e bine.
Elliot!
Unde s-a dus?
Elliot!
Rach?
Opriţi leagănul! Rach?
E-n regulă.
Opriţi leagănul! Mai repede!
Mamă. M-ai găsit.
Să nu mai fugi niciodată aşa.
Promiţi?
Vreau să dorm în patul meu.
Ăsta e patul tău, prostuţule.
Bine.
Noapte bună.
Ar fi trebuit să te avertizez că ceva de genul ăsta
s-ar putea întâmpla.
Oamenii ăştia ne aşteaptă de atâta timp.
Te aşteaptă pe tine, nu pe noi.
Am înţeles. Eşti încă supărată pe mine.
Nu sunt supărată pe tine. Sunt supărată pe noi.
L-am lăsat pe Elliot cu nişte oameni complet străini.
Nu crezi că e ciudat că nu vrea să ne spună unde a fost?
Asta fac copiii.
Dar nu şi Elliot.
Cel puţin nu până acum.
Ce vrei să spui?
N-ai observat nimic ciudat în comportamentul lui
de când suntem aici?
Femeia aceea de la petrecere.
A spus ceva ciudat despre Elliot.
- Cine? - Doamna englezoaică.
Cea excentrică.
Helen?
- A fost acolo? - Da.
E doar o nebună din oraş. Nu-i da atenţie.
Uite, Elliot tocmai procesează o schimbare uriaşă.
O facem cu toţii.
Noi doi trebuie doar să rămânem calmi
şi să nu ne lăsăm prinşi în niciunul din lucrurile lui.
Cum adică, "lucrurile lui"?
Ştii tu, cum e patul lui Nathan şi alte chestii.
Asta îl face să se simtă în siguranţă.
Da. La un moment dat, astfel de lucruri trebuie să înceteze.
Atunci de ce nu faci ceva cu el?
Scoate-l afară. Faceţi chestii de băieţi.
Chestii de băieţi?
Da.
Nu ştiu.
Vrea doar ca tu să-i acorzi atenţie.
Bine.
O să vorbesc cu el.
O să fac ceva împreună cu el.
Mulţumesc.
Opreşte-te!
Eşti prea rapid!
Eşti prea rapid.
Mama e obosită.
Haide, mamă.
Nu, mama nu se mai joacă. Uite.
- Încă o dată? - Vino aici.
Nu, mamă. Nu.
Acum nu te mai pot săruta? Vino aici.
Tot omuleţul meu eşti.
Amice.
Cina e aproape gata.
Poţi să eliberezi masa?
Elliot.
Ştiu că mă auzi.
De ce ai desenat asta?
Nu vrei s-o răneşti pe mami, nu-i aşa?
Să nu mai desenezi asta.
Bine.
Elliot! Ce faci?!
De ce m-ai lăsat acolo?
E doar un vis.
Mamă, ce faci?
Te pun în patul tău, scumpule.
Elliot.
Ce s-a-ntâmplat?
Nu sunt Elliot.
Sunt Nathan.
Elliot s-a dus.
Nu mi-am imaginat-o. Asta a spus.
Rachel, termină.
Ascultă-mă.
Ştiu că sună nebuneşte. Şi eu cred la fel.
Dar Elliot are nişte probleme.
Altfel n-ar fi spus aşa ceva.
De când ne-am mutat aici, n-a mai fost el însuşi.
Şi i s-a-ntâmplat ceva la acea petrecere.
Uite, niciunul dintre noi nu-i normal.
A spus că el e Nathan.
Gândeşte-te la asta.
Ce fel de părinţi suntem dacă nu facem nimic?
Dă-mi-le înapoi. Sunt ale mele.
Dă-mi-le înapoi!
Nu, sunt ale mele!
Elliot, astea sunt jucăriile lui Nathan.
Eu nu sunt Elliot!
Dă-mi-le înapoi! Sunt ale mele!
Nu eşti Nathan!
El e mort!
Scumpule.
Lui mami îi pare rău.
- Bine. - Ce spune?
Uite, e complicat.
Avem nevoie de ajutor.
Mă înţelegi?
Ajutor.
Familia voastră a trecut printr-o tragedie teribilă,
o schimbare masivă.
Lucrurile pe care crezi că s-au întâmplat pot părea nebuneşti.
Dar pentru mine...
Ele sunt complet de înţeles.
Sunt încercările unui băieţel de a înţelege ce s-a-ntâmplat
în felul său limitat.
Nu. Îmi pare rău. Mai e şi altceva.
Dacă ai fi văzut felul în care...
Elliot e o oglindă.
E o reflectare a emoţiilor şi temerilor voastre.
În special alor tale, Rachel.
El se sprijină pe tine în aceste momente dificile.
De aceea, cel mai bun lucru pe care îl poţi face pentru el, ca mamă,
e să fii calmă.
Fă-o pentru tine, nu doar pentru fiul tău.
Nu, nu, nu, nu.
Nu e vorba despre mine.
L-am adus pe Elliot la tine pentru că el crede că e fratele lui mort.
Şi tu îmi ceri să fiu calmă.
Pot să încerc să vă fac o programare în oraş.
Dar asta poate dura ceva timp.
Nu suntem în New York.
Nu mai spune!
Haide, Elliot.
Plecăm.
Ce ţi-a luat atât de mult timp?
Scuze.
- Am vrut doar să vorbesc cu... - Bine. În regulă.
Dă-i drumul.
Scuză dezordinea.
- Nu prea primesc oaspeţi. - Nu.
Soţul meu era nemilos când venea vorba de curăţenie,
aşa că cred că acesta ar putea fi modul meu de a mă răzvrăti.
Deşi întotdeauna am crezut că sunt o persoană destul de îngrijită, într-adevăr.
Dar, aşa cum spunea întotdeauna tatăl meu,
singurul lucru mai greu decât aflarea adevărului
este acceptarea lui.
Da.
Acum...
Ai venit aici cu un motiv.
Ai spus ceva despre fiul meu la petrecere.
Ce ai vrut să spui?
Eşti credincioasă, Rachel?
Eram.
Ei bine, nu ştiu dacă ai observat,
dar aici nu există nicio biserică.
Oamenii au trăit aici dintotdeauna.
Asta ne-a adus pe mine şi pe soţul meu aici.
O cultură păgână bogată.
Atât de bogată încât ori de câte ori cineva încerca să construiască o biserică aici,
era arsă din temelii.
Ce are asta de-a face cu Elliot?
Totul are de-a face cu Elliot.
Totul aici este conectat.
N-ai observat?
Aici totul este rotund, circular.
Uite.
Este excepţional, într-adevăr.
Câmpurile, fermele şi curţile lor.
Chiar şi cursurile de apă.
Toate au forme perfect circulare.
Şi unde duc toate?
La piatra de sacrificiu.
Aţi fost acolo, nu-i aşa?
Nu înţeleg.
Credeam că ai spus că ai studiat arhitectura.
N-ai întâlnit niciodată credinţe păgâne vechi
despre semnificaţia cercurilor?
Imperfecţiunea umană, spirala urii?
Oscilaţia infinită a pendulului?
Sacrilegiu la adresa Sfintei Treimi?
Când formele au fost transmise în zorii timpului,
cine a primit cercurile?
Am vorbit serios ce am spus la petrecere.
Fiul tău şi-a pus o dorinţă şi aceasta a fost îndeplinită.
Şi de aceea te afli aici.
Nu fratele său mort vine la el noaptea.
Asta e cu totul altceva.
Eternul incubus.
Distrugătorul tuturor virtuţilor.
Suntem pe terenul lui.
Aici e locul în care locuieşte.
Şi îţi vrea fiul.
Şi nu va renunţa până nu termină.
Îmi pare rău, Helen.
Nu e vina ta. E a mea.
Uneori îmi imaginez lucruri, iar apoi acestea îmi scapă de sub control.
- Te las acum. - Dar asta e ceea ce vrea.
Asta e ceea ce vrea el... Neîncredere.
Ca să-şi poată învârti schemele lui întortocheate.
Ar trebui să plec acum.
Noi îl ignorăm şi el câştigă.
Mulţumesc, Helen.
Va veni.
Şi o să-l ia şi pe celălalt fiu al tău.
Unde ai fost?
M-am rătăcit.
Cum adică te-ai rătăcit?
Chiar trebuie să vorbim despre asta acum?
Rachel.
Cine-i acolo?
N-a fost doar un coşmar.
A fost un avertisment.
Helen.
Înţeleg asta.
Dar noi suntem bine.
Zău.
Ţi-a spus cineva vreodată ce s-a-ntâmplat cu soţul meu?
El a fost primul
care a înţeles cu adevărat ce se-ntâmpla aici.
A încercat să ne avertizeze.
Şi bineînţeles că nu l-am crezut.
N-am putut.
Pur şi simplu nu eram pregătită.
Şi ei l-au făcut să plătească.
Ce s-a-ntâmplat cu el?
A murit în primăvara următoare.
Ce mai rămăsese din el, oricum.
Ai vise ciudate, nu-i aşa?
Aceste vise încearcă să-ţi spună ceva.
Nu, e doar mintea mea care-mi joacă feste.
Nu.
Nu-l lăsa să te încurce.
Ai încredere în instinctul tău matern.
Pur şi simplu nu mai ştiu ce e real.
Ştiu.
Mi s-a întâmplat şi mie.
Te rog.
Trebuie să ştiu.
Ce vrea de la fiul meu?
Totul.
Rachel?
Rachel, uită-te la mine.
Vom trece peste asta.
Elliot nu va sfârşi ca soţul meu.
Nu vom lăsa să se-ntâmple asta.
Ei bine, va trebui doar să ai încredere în mine, da?
Faci tot ce-ţi spun eu.
Rach, eşti aici?
Bună.
Te-am căutat.
De ce nu te balansezi?
Am nevoie de cineva care să mă împingă.
Bine.
O să te împing.
Eşti gata? Ţine-te bine.
Mulţumesc, mami.
Mamă, mai repede. Mai repede.
Bine.
Ţine-te.
Nu! Nu mai face poze.
Opreşte-te. Nu vreau să fac.
Nu mai face poze.
- Bine! - Opreşte-te.
Bine. Calmează-te.
Ce-i cu tine?
Opreşte-te, mami.
Elliot.
Nu spune asta.
Te porţi ca un copil acum.
Tata nu mă iubeşte.
Îl urăsc. E un prost.
Nu spune asta.
Tata are atât de multă treabă de făcut.
El nu vrea să spună nimic prin asta.
Nu. Nu mă place deloc.
Nu-i adevărat, Elliot.
Tata te iubeşte. Tu ştii asta.
Pleacă de acolo.
Nu. Îl iubeşte pe Nathan mai mult. Ştiu asta.
Elliot, Nathan ţi-a spus asta?
Elliot.
Ce e asta?
Ce-i cu pământul ăsta?
Dă-mi-l înapoi!
Ai dezgropat asta?
Dă-mi aia! E a mea!
Rach. Ce e mirosul ăsta?
Am ars cutiile de lapte. Îmi pare rău.
Putem vorbi?
Lui Nathan i-ar fi plăcut aici.
Uneori...
Mă găsesc gândindu-mă că poate am fost pedepsiţi.
Ce vrei să spui?
Păi...
Ni s-a dat un... un aşa de uşor de crescut,
şi minunat copil ca Elliot
şi trebuia să-l avem şi pe Nathan.
Ştiu că e un gând îngrozitor.
Dar problemele lui...
Rach, ai fost cea mai bună mamă pe care o putea avea un copil ca el.
Au fost momente când eu...
Mi-am dorit ca el să dispară.
Ca totul să se termine.
Şi apoi când s-a-ntâmplat...
A fost o parte din mine...
A existat o parte din mine care s-a simţit uşurată.
Rachel, nu.
Eram atât de obosită.
Poate că a fost vina mea.
Măi.
Nu-i nimic.
Mamă.
Scumpule.
Mamă.
Elliot.
Vino încoace.
Elliot.
Ce s-a-ntâmplat?
Nathan vrea să te vadă.
Nu vrea să se trezească.
Vino cu mine.
Nu te duce. Nu. Nu, nu te duce.
Nu te duce.
Nu.
Elliot.
Ce se-ntâmplă?
Nate ne aşteaptă.
Uită-te în flacără.
O să te ajut.
Elliot, ce e asta?
Mamă, concentrează-te.
Nate?
Nathan?
Mama e aici.
El te vede.
Şi spune că eşti frumoasă.
Nathan.
Mă vede?
Eu îl pot vedea?
Ia oglinda.
Ia-o.
Nu!
Acum uită-te la mine prin oglindă.
Elliot.
Uită-te.
Mamă.
Îl vor doar pe Elliot.
Îl dăm şi îl primim pe Nathan înapoi.
Un schimb.
Uite.
S-a întâmplat deja.
A dispărut.
Unde s-a dus?
Elliot a dispărut.
Elliot.
Elliot!
- Bună dimineaţa. - Mami!
Bună.
Ţi-am pregătit micul dejun.
L-ai făcut, nu?
Mulţumesc.
Îmi pare rău că am dormit atât de mult.
E bine. Meritai asta.
Îl voi ajuta pe tata la fântână.
O vei face, nu-i aşa?
Ce am mai promis de data asta?
Da.
Am reuşit să stric aspiratorul.
Ce-ar fi să mergem cu toţii în oraş şi să luăm unul nou?
Da!
Rach, vii cu noi?
Da.
Sună bine.
Mă întorc imediat. Trebuie doar să iau ceva.
Bine.
Şi, ai găsit ceva?
E totul în regulă?
Da.
Mamă?
Eşti acolo?
Mamă?
Pot să văd şi eu pozele?
Mamă?
Pot să văd şi eu pozele?
Nu. Era ceva în neregulă.
Cu procesarea.
Am făcut-o.
I-am făcut poze lui Elliot pentru a vedea dacă are aceeaşi umbră.
- Uite. - Ce?
Aici. Nimic.
Aici şi aici şi aici.
Toate. Goale.
- Rachel, nu e nimeni acolo. - Exact.
Asta e ceea ce încerc să spun. Şi tu vezi asta, nu?
Dar eşti sigură că...
Da! Da.
A fost chiar acolo. L-am fotografiat.
Era chiar acolo, iar acum a dispărut.
Şi iată cum au ieşit. Vezi?
Şi ştii că nu sunt false.
Pentru că m-am gândit şi eu la asta.
Uită-te la asta.
Poţi falsifica unul, poate, pe clişeu.
Dar nu pe toate.
Uite.
Toate sunt la fel.
Helen, nu sunt nebună.
El a fost acolo.
Este el.
Nu-i aşa?
Acum mă crezi, nu?
Da.
Este o bătaie de joc.
Nimic mai mult.
Cu aceste fotografii, el spune: "Îl am deja pe fiul tău.
Nu poţi face nimic în privinţa asta".
El vrea ca tu să cedezi în faţa puterii sale.
Dar ce să facem?
Du-mă la fiul tău.
Dacă ne grăbim, putem ajunge la părintele Vasili înainte de răsărit.
El, dacă există cineva, ne va putea ajuta
astfel încât să-l împiedicăm să se ataşeze de fiul tău.
Anthony a spus că asta s-a-ntâmplat deja.
În visul meu.
Nu. Asta-i imposibil.
Nu atât de repede.
Cu soţul meu a durat ani de zile, timp în care diavolul a lucrat asupra lui.
Ataşamentul e ultima etapă a posesiunii.
Ei au spus altceva... Despre un schimb.
Ce ar putea însemna asta?
Ce?
Doamne.
Cât de oarbă am fost.
Gemenii.
Accidentul.
Succesul lui Anthony.
Şi motivul pentru care n-am reuşit să simt
prezenţa fiului tău.
Despre ce vorbeşti?
E vorba de învierea diavolului.
De aceea a trebuit să moară Nathan.
Pentru a deveni carnea lui.
Dar pentru a-l aduce înapoi, au nevoie şi de celălalt geamăn.
Te va ispiti să devii noua lui mamă.
De unde ştiu eu că n-ai fost deja de acord cu asta?
Nu mi-aş răni niciodată copiii.
Anthony?
Elliot, vreau să-ţi prezint pe cineva.
Helen, intră.
Helen, el e Elliot. Elliot, ea e Helen.
Nu.
Care-i problema?
Eşti bolnavă.
Helen.
Ce-i asta?
E-n regulă.
Aceşti oameni sunt aici pentru a te ajuta.
Ce vrei să spui?
Nu-i faceţi rău!
Anthony!
Da.
Mamă.
Trebuie să te trezeşti.
Mamă.
Elliot?
Unde eşti?
Nu ştiu. E cald.
- Elliot. - Ajută-mă.
Unde eşti?
Ajută-mă.
Nu. Te rog.
Nu pot face asta.
Anthony, ascultă-mă.
Este prea târziu.
S-a luat o decizie.
Bine.
Ea va fi bine.
Elliot.
- Elliot. - Mami!
Te-au rănit.
Aici. Nu. Aşteaptă.
Doamne.
Eşti în regulă?
Bine. Acum trebuie să plecăm.
Dar trebuie să fim foarte, foarte tăcuţi.
Ca într-un joc de-a v-aţi ascunselea.
Nathan ne poate ajuta.
Să nu-l asculţi. Bine?
Uită-te la mine.
Ăsta nu e Nathan.
Bine. Bine. Să mergem.
Să mergem. Haide!
Rahat.
Rachel!
Elliot!
Unde te-ai dus?
Elliot!
Rachel!
Tată! Opreşte-te!
- Rachel! - Dă-te jos de pe mine!
- Tată! Nu-i face rău! - Rachel, calmează-te!
Rachel!
Nu! Nu-i face rău!
Rachel, nu vreau să fac asta!
Mă auzi?
Rachel, nu vreau să fac asta!
Fă-o.
Sunt prea obosit ca să mai continui cu asta.
Fă-o!
Elliot.
Rachel.
Pur şi simplu nu înţelegi.
Chiar nu înţelegi.
Nu există nici un geamăn.
Nu există niciun Elliot!
El nu-i real.
Ne-am pierdut singurul fiu în acea zi.
Şi ai avut dreptate.
Am băut în acea noapte.
Chiar dacă am spus că nu voi bea, am făcut-o.
Dar nu am condus.
Tu ai condus.
Te-ai enervat şi ai spus că mă vei părăsi.
Că te-ai săturat.
Dar nu mi-am dat seama că l-ai luat pe Nathan cu tine.
Tu ai făcut accidentul, Rach.
Nu-l asculta! Să mergem!
Ne-am pierdut singurul fiu în acea zi.
- Nathan. - Taci din gură!
Te-ai închis în tine, ai negat, m-ai învinovăţit pe mine.
V-am pierdut pe amândoi.
Nu-l asculta!
Minte!
Şi apoi, brusc...
Un miracol.
Elliot.
Tocmai a coborât.
Tu l-ai inventat, Rachel.
Şi singura mea greşeală a fost că te-am lăsat să ţi-l imaginezi.
Dar pentru prima dată după mult timp, erai fericită.
În numele Tatălui şi al Fiului
şi al Sfântului Duh.
Dragă Tată ceresc, îţi mulţumim.
Elliot a devenit motivul nostru de a trăi.
Ne-a făcut din nou o familie.
Dar noi nu puteam trăi aşa.
A devenit din ce în ce mai greu să ne păstrăm secretul.
Toată lumea a spus că trebuie să se oprească,
dar ei n-au văzut ceea ce am văzut eu.
Fără Elliot, ai fi putut la fel de bine să fi fost moartă.
De aceea am făcut-o.
Ţi-e dor de el, nu-i aşa?
Elliot.
L-ar fi luat pe Elliot de la tine.
De aceea n-am avut nici o altă alegere.
Elliot, nu poţi fugi pur şi simplu aşa.
Mă auzi?!
Vezi toate pericolele de aici?
Ceea ce te-a salvat pe tine ne-ar distruge pe noi.
O să te prind!
Zi după zi, te-ai scufundat şi mai mult.
La naiba!
Rachel!
N-am ştiut ce să fac în acel moment.
Eşti bolnavă.
Te pierdeam, Rachel.
Anthony!
Am făcut totul din dragoste, Rachel.
Uite. Toate astea vor deveni clare dacă le vei accepta.
- Nu-l asculta! - E singurul răspuns rezonabil.
Minte!
Tu ştii adevărul.
Sunt chiar aici!
Fără diavol, fără posedare.
Doar claritate.
Taci din gură!
E-n regulă, scumpo.
E-n regulă. Lasă-l să vină.
Lasă-l să vină.
Poţi să-l vezi acum. Ştiu că-l poţi vedea.
Adevărul.
Mamă, o să mă omoare!
Elliot!
Hei. Iubitule.
Nu mă mai crezi.
Scumpule.
Vino aici. Măi.
Bineînţeles că te cred.
Uită-te la mine.
Eşti fiul meu.
Şi te iubesc.
Te iubesc atât de mult.
Bine.
Bine. Mergi pe aici.
Rachel.
Rachel, ascultă-mă.
Acum, nu te simţi bine.
Eşti bine? Nimeni nu vrea să-ţi facă rău.
Vrem să te ajutăm.
Am crezut că putem rezolva totul,
că am putea în sfârşit să scăpăm de Elliot.
- Taci din gură! - Rachel!
El nu-i real.
Nu e real!
Elliot.
Rachel.
Elliot, vin.
Vine mama.
Nu! Asta se termină acum!
El nu-i real.
Nu e real!
Elliot!
Eşti în regulă?
Da.
Sunt doar puţin obosită.
S-a terminat.
Sunt liber.
Dar voi, băieţi?
Rach, suntem gata de plecare?
Ei bine, suntem gata?
Da!
Hai să facem asta.
Traducere şi adaptare: valgog
Salvare în Unicode UTF-8 R.O.D.