Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Bohužel vám musím oznámit, že vaše starší sestra zemřela.
Vaše rodina vás potřebuje na statku.
Takže vás na léto pustíme.
Teď jste nejstarší vy.
Jak dlouho už u nás jste, sestro Elisabeth?
Odpovězte.
Budeme se za vás modlit.
Elisabeth, no tak!
Elisabeth!
Pusť!
Pane Bože, jenž zjevuješ pravdu,
ať setrvám v Kristu, tvém milovaném synu.
Ať v sobě nosím naději i beznaděj, ať neuzřím tajemství světa.
Nahlédnout je by znamenalo spatřit pravou tvář světa.
Amen.
Sestra Innocenta byla má nejlepší přítelkyně.
To ona mě naučila lézt na stromy a rozmlouvat z nich s Bohem.
Mívaly jsme takovou ikonku se dvěma andílky,
kterým jsme říkaly Innocenta a Elisabeth.
Každý večer jsme si vyprávěly,
jak spolu andílci ruku v ruce odlétají za hory.
Když se matce narodila čtvrtá holčička,
otec mě poslal do kláštera,
abych se za rodinu modlila a chránila ji před neštěstím.
Bylo mi dvanáct a od té doby už jsme se neshledali.
Modlila jsem se snad málo?
Nebo špatně?
BLESK
Adèle!
To je Panenka Marie?
Ne, to je ďábel.
Vy jste mé sestry.
Ty jsi Adèle
a ty jsi určitě Paula.
Mami, ďábel!
Ve stodole je ďábel!
Tohle bývaly její šaty.
Na práci budou lepší.
Otec tě ani nepozná.
Co se stalo Innocentě?
V tomhle domě už o ní nemluvme.
Pane času a ročních dob, požehnej tomuto jídlu
a těm, kdo ho nachystali,
a sešli chléb těm, jimž se nedostává.
Rovněž...
... ti děkujeme, že se Elisabeth vrátila mezi nás.
Amen.
Holky na stromy lézt nesmějí.
Jinak Panenka Marie pláče.
Tu máš.
Tohle je Chudobka.
Ahoj, Chudobko.
Pršavka, Krupička a Satorka.
Táta s mámou chtěli kluka.
Takže nemají Paula, ale Paulu.
Mělas Innocentu ráda?
Paulo, mělas ji ráda?
Jen klid.
Ty něco víš?
Pojď!
Ďábel si přišel pro svou služebnici.
Dýchej zhluboka, mé dítě.
Rychlost je temná síla, která jde proti Bohu.
Otče, chtěla bych se pomodlit za sestru Innocentu.
Klér se vyjádřil jasně.
Za děti satana se nemodlíme.
Zaprodala duši.
Už jí nepomůžeš.
Innocenta zbloudila navěky.
Proč nejí?
Nemá hlad?
Držím půst.
Innocenta.
Kdes byla?
V lese.
Tak daleko nechoď.
Bůh vám žehnej.
Vraťte se.
Potkáme se doma.
Nekoukejte na ně, čekají na to.
Jde z tebe strach!
Jsi nebezpečná jako tvá sestra!
Tvoje sestra spala s každým, i s ďáblem!
Proklatá oslice.
Tvé sestře přirostla k srdci.
Jsi sestře podobná.
Měla jsi sestru ráda?
Znals mou sestru dobře?
Nespal jsem s ní, jestli se ptáš.
Ale můj bratr jo.
Takže nic nevíš.
Tvá sestra mu říkala, že jestli jí v očích
vidí Boha, může ji políbit.
Miluješ ho?
Koho?
Boha.
Ano.
- Paulo, hotovo? - Ano!
- Tak pojď nosit na stůl. - Už jdu!
Adèle, Elisabeth, oběd!
Ano!
INNOCENTA
"V létě jsem ráda kolem mužů.
Čpějí potem a mně to dělá dobře.
První schůzka.
Nebylo kde se schovat, tak jsme se natáhli do vysoké trávy.
Řekla jsem S.,
že jestli mi v očích vidí Boha, může mě políbit.
Dlouho jsme se na sebe dívali,
nedotýkali se.
Po nebi pluly mraky.
S. se celý chvěl.
Políbila jsem ho."
Požehnaná jsi mezi ženami
a požehaný je plod života tvého Ježíš.
Svatá Maria, Matko Boží, pros za nás hříšné
nyní i v hodinu smrti naší.
Zdrávas, Maria, milosti plná, Pán s tebou.
Požehnaná jsi mezi ženami, požehnaný je Ježíš.
Pospěšte si!
Jsme poslední.
Neopouštěj mě.
Posaď se, mám z tebe závrať.
Tati, musím se vrátit do kláštera.
Potřebujeme tě tu.
A dokdy tedy? Chtěla bych vědět dokdy.
To neumím říct.
Je to důležité.
Proč se trápit, když můžeš poslechnout, Elisabeth?
Co chceš?
Tvé sestry je mi líto.
To já ji našel mrtvou u vodopádu.
Vrať se!
Dělala jsem s M. to, o čem se nemluví.
Mazlili jsme se,
já hleděla na nebe a děkovala za tu lásku Bohu.
Teď už vím, že se umím proměnit.
Jsem měsíc, jsem kokrhání,
jsem deroucí se řeka, jsem sunoucí se hora.
Jsem vůně rosy, jsem chvění slunce.
Jsem vše, co mě obestírá, a má vulva je noční krajina,
nenasytná.
Mám chuť užívat si s A. Každičký den.
Je ošklivý a já ho miluju.
Jeden ošklivý je lepší než deset krásných.
Mám schůzku s L., budeme souložit.
Cestou myslím na jeho úd.
Líbá mě,
líže mi obličej.
Celá rudnu.
R. už beze mě nemůže být.
Chci, aby si mě vzal, svíral mě a drtil,
až se vzbudím samá modřina.
Chci v puse cítit jeho úd.
Nořím se do tebe, Pane.
Všichni, všichni mě prostupují.
Přeju si, aby si na mě každý chlap vlezl.
Chci ho na sobě, v sobě, za sebou.
Jsem láska abstraktní, zastřená,
která upadne v zapomnění.
Chci se od všeho odpoutat a zapomenout na svět.
Něco se děje.
Něco, co mě přesahuje.
Je tohle láska?
Všechno má takovou sílu.
C. mi říká, že ze mě jde strach.
To mě mrzí.
Nechci se omlouvat, že se ze mě stala plnokrevná, roztoužená žena.
Takhle mě stvořil Bůh.
Požehnány ať jsou tvé nohy, které tě pojí se zemí.
Požehnán ať je tvůj hlas, z nějž prýští světlo.
Požehnány ať jsou tvé ruce.
Nemůžu spát.
Dusím v sobě tolik otázek, abych neublížila rodičům.
Pokud čteš tahle slova, znamená to, že se mi něco stalo.
Doufám, že jsi to ty, Elisabeth.
My, ženy země,
máme právo pohlížet na nebe a zakoušet rozkoš.
Tělo je síla divoká i něžná.
Bůh je jiný, než jsem si myslela.
Bůh je chvění.
Bůh je prostor mé touhy.
Musím setřást lži, které na mně i mém těle ulpívají.
Jednou stanu před Bohem nahá.
Bude to nejkrásnější projev mé lásky.
Sex ve mně víří krev.
Jsem na obtíž. Můj chtíč je vidět.
Mám-li si vybrat mezi peklem a proudem,
volím proud.
Už se nebojím.
Elisabeth,
má drahá,
vrátíš se někdy?
Zakusí tohle i Adèle a Paula?
Sbohem, S.
Sbohem, M.
Sbohem, R., sbohem, V.
Sbohem, tváře, světlo.
Sbohem, šňůry a nože.
Sbohem, tmo.
Pomodlete se za mě z vlastního života.
Dnes ráno se mi Bůh zjevil jako oblak,
jako kořen, tisíce kořenů.
Myslíš, že umře?
Je pravda, že žije v lese?
Je pravda, že žiješ v lese?
Kdo se o něj stará, když stůně?
Kdo se o tebe stará, když stůněš?
Dejte mu kousek chleba.
Elisabeth má na kahánku.
Jen Bůh ví, jestli se uzdraví.
Innocenta byla zbožná.
Hledala Boha horlivě jako nikdo z nás.
Zbláznila ses?
Našla ho v těle a v srdci.
Innocenta Boha našla.
Neviděli jste to.
A zavrhli ji.
Čekáme na tebe, Elisabeth.
Jste tu jen na okamžik, ubozí hříšníci.
Prach jsi a v prach se obrátíš.
Zaveď mě tam, kdes našel sestru.
Dovedeš sestru do kaple.
A co já?
Ty zůstaneš doma.
Proč může Adèle a já ne?
Z Adèle je teď žena a musí se omluvit Panence Marii.
Proč?
Aby ji nepotkalo neštěstí.
Já chci jít taky.
- Ne. - Proč ne?
Protože by tě popálilo slunce.
Zdrávas, Maria, milosti plná,
Pán s tebou.
Požehnaná jsi mezi ženami
a požehnaný je plod života tvého Ježíš.
Pros za nás hříšné
nyní i v hodinu smrti naší.
Už jsem se pomodlila.
Bojím se matčiných očí,
ale otcových už ne,
protože z nich čiší smutek.
Jako malý jsem zapálil půdu,
protože mě tam bratr zamkl.
Chodím vždycky po břehu řeky.
Voda mě vábí, ale nevěřím jí.
Rodiče mi nikdy neprojevili lásku.
Aspoň se ale můžu mazlit a bavit se zvířaty.
Innocento,
ty, která jsi nám vrátila naději,
když naše nitro ovládlo osamění,
slyš naše hlasy,
odpověz,
odhal naši tvář,
učiň z nás nástroj své milosti.
Amen.
Nech toho. Děsíš mě.
Zůstaneš s námi?
Je tu Josef?
Nemá čas.
Vrať se domů.
Josefe?
- Kvůli tobě ho posedne ďábel. - Josefe!
Nech ji!
Takovým jako ty zakroutíme krkem!
Mluví o tobě celá vesnice.
Dobrou noc.
Svatá Maria,
jež přijala jsi jméno Matky ustavičné pomoci,
chraň prosím mé dcery vždy a všude
před strastmi mravního pádu,
při životních útrapách i v hodině smrti.
Dej, ať se na tebe vždy obracejí.
Svatá Maria,
jež přijala jsi jméno Matky ustavičné pomoci,
chraň prosím mé dcery vždy a všude...
Běžte pryč!
Nechte nás na pokoji!
Nechoď tam.
Pusť mě!
Mlč. Uklidni se!
- Elisabeth... - Tak dost!
Zůstaneš doma!
Jestli Innocentu zplodil ďábel, tak mě taky!
Nesnáším vás!
Elisabeth! Vrať se!
Ubozí rodiče, je mi vás jen líto.
Nenecháme se stáhnout ke dnu.
Světlo budeme hledat jinde.
Uzavřeme pakt lásky.
Měli bychom jít.
Pusťte mě!
Nic neudělala!
Elisabeth!
Nechte mě!
Nic neudělala!
Pusťte mě!
Pusť ji!
Elisabeth!
Tati!
Adèle!
Pojď nám pomoct!
Paulo!
Bůh vám odpusť.
Ve jménu Otce...
Syna...
i Ducha svatého. Amen.
Doporučím vám jeden výborný klášter na severu Itálie.
Tam už si poradí.
Ďábla dokáže přemoci jedině Bůh.
Přijdou vás strašit naše duše.
Z vašich stromů a plodů budou naše hroby.
Odvezte ji rychle, než nakazí i sestry.
Adèle, probuď se!
- Sáhni na ni. - Řeže to.
Sestry...
Některé vzpomínky vás pronásledují celý život.
Dětské lásky, které přečkají úsvit,
mají jednu věc společnou.
Navěky naplňují rakve ohněm.
A pokud nebudeme uvnitř té hořící rakve,
budeme vedle ní.
Je nepřijatelné nemít svou životní chvíli ve své moci
ani nebýt v moci její, ale stát stranou.
České titulky Petr Štádler Iyuno 2023