O nouă epocă întunecată a eliminat aproape întreaga populație a Europei.
Supraviețuitorii s-au refugiat spre nord, trăind în tabere mici.
Pentru mulți, războiul nu s-a terminat.
John!
Orașul Westberg avea 5.000 de locuitori.
3.000 mor din cauza virusului.
1.500 dintre cei infectați au fost îngrijiți.
Fă tu calculele. Lipsesc 500.
500 de potențiali purtători contagioși.
- Orașul era curat. - Nu-mi pasă de părerea ta.
Îmi pasă de fapte concrete.
Îți ofer șansa de a-mi împărtăși câte ceva.
Spune-mi unde s-au dus localnicii.
John! O să număr până la zece.
Unu.
- Nu știu unde sunt. - Doi.
Trei.
- Patru. - Las-o în pace!
Las-o să plece!
Cinci.
Șase.
Nu știu!
Erau plecați când a ajuns echipa mea acolo.
- Șapte. - Ea n-are nicio legătură cu asta.
O să-ți sacrifici soția pentru niște străini?
Opt.
- Nouă. - Omoară-mă pe mine!
- Te implor! - Să te omor pe tine?
- Te rog să te oprești. - A trecut vremea eroilor.
Ține minte. Uită-te la mine.
Uită-te la mine!
Te iubesc!
Tu ai ales asta.
Tu ai ales asta!
Nu știu unde sunt!
Nu!
ULTIMUL SUPRAVIEȚUITOR
TREI ANI MAI TÂRZIU
Jos!
Opriți-vă! Lasă-i în pace!
Încetează! Sunt nevinovați!
Trădătorule!
Ține minte.
Te rog să te oprești.
Chiar o să-ți sacrifici soția?
Las-o să plece.
Tu ai ales asta.
John, soția ta era infectată. Trebuia să moară.
Știi că nu putem lăsa un om să fie responsabil
de moartea unui milion de oameni.
- Nu era infectată. - Serios?
- Ai fi putut s-o testezi. - Am făcut-o deja.
Niciodată nu mi s-au părut de încredere acele teste.
Prefer să-mi ascult instinctul, să rămânem de partea sigură.
Câți nevinovați o să mai omori pentru binele colectiv?
Nevinovați? Nu schimba subiectul.
Nu vrei să știi ce am pregătit pentru tine?
- Nu. - Nu?
John, ești imun, iar noi vrem să aflăm cum anume.
Poate că o să reușești să mai salvezi câteva vieți.
Fii mai vesel!
Dacă eram în Laponia, erai fiert într-o saună
și aruncat într-un lac înghețat până îți cădea pielea de pe oase.
Acum primiți doar ciupituri.
- Singura înțepătură de-aici ești tu. - Du-te dracu'!
Ține-ți glumele pentru tine.
O să ai nevoie de ele mai târziu.
Blocați toate ieșirile!
Subiectul 5788 e liber pe navă. Prindeți-l cum îl vedeți.
Subiectul 5788 e liber pe navă...
Hai, băieți! Prindeți-l viu!
Numele meu e John Wood.
Deci ai ajuns până aici.
Tâmpitule!
Treci încoace, nenorocitule!
Noapte bună!
Te rog.
Ajută-mă!
Ascunde-mă!
Stai liniștită.
N-o să-ți fac rău.
Ți s-a infectat rana.
Trebuie să scoatem glonțul.
E pentru binele tău.
Bea!
O să doară.
Stai!
- Cum te cheamă? - John.
John, ești doctor?
Nu.
Nu mă întrebi cum mă cheamă?
Maria.
Tehnologia armatei.
Cine te urmărește și cum ai ajuns aici?
Poți rămâne câteva zile, apoi trebuie să pleci.
Nu vreau probleme. Vreau să trăiesc în pace.
Dă-mi toporul.
Trebuie să te odihnești.
- Drăguțe haine! Păstrează-le! - Așa o să fac.
Căutăm o fată. A trecut cineva pe-aici?
Cu tine vorbesc! Ai văzut vreo fată prin zonă?
E un pericol. E infectată.
Are virusul.
Sunteți primii pe care îi văd după mult timp.
De la treaba cu virusul.
Căutați înăuntru.
Am găsit-o sub saltea.
Știu.
Ai ceva arme.
Nu ești un simplu tăietor de lemne, nu-i așa?
Îmi place să mă pregătesc de război
și să mă rog pentru pace.
O ghicitoare?
Tu ești singurul mister de-aici.
Ce urmează?
Tu să-mi spui. Tu ești urmărită.
Pot să ajut.
Începi cu asta.
Ai făcut multă mizerie.
Mercenarii ar fi trebuit să se întoarcă deja.
- Da, sunt morți. - De ce ești atât de sigur?
Doar nu-s la o reuniune de duminică cu școala, nu?
Aș fi surprins să aflu că tipii ăștia au terminat măcar grădinița.
Sunt buni doar pentru două lucruri.
Accesibilitatea și disponibilitatea.
- Trimitem încă o echipă? - Da.
Nu-i raportați comandantului Stone până nu aflăm ce se întâmplă.
Încetați!
Atacă-mă!
Arată-mi ce poți!
Haide!
Gata!
- Ce naiba faci? - Ce trebuia să faci tu.
Trebuie să-i antrenez, nu să-i omor.
Atunci, dă-ți silința mai mult!
Spune-mi cum ai ajuns aici.
Pot să încerc.
Apoi, știu doar că m-am trezit aici, la cabana ta.
Mă tem că o să vină și alții.
Te-au împușcat cu un dispozitiv de urmărire.
Nu e un glonț adevărat.
Vrei să plec?
Nu mai vreau.
Mulțumesc.
Au spus că ești infectată.
N-ai simptome.
E o poveste lungă.
- N-o să renunțe. Sunt doar... - Ei...
Acești oameni, cei care te urmăresc pe tine...
Mi-au omorât soția.
John!
Tu ai ales asta.
Îmi pare rău.
O să fii în siguranță aici.
- Intră. - Vino afară.
De când ești așa de înaltă?
E prăjitura ta preferată.
- Mai ușor cu zahărul. - Trebuie să aibă gust dulce.
Tu ești singurul dulce care-mi trebuie.
Mecanicul romantic.
- Cum e grădina? - De ce crezi că am venit?
- Îți construiești singură gardul? - Am terminat.
- Și gardul? - Mâine ajung materialele.
Nu-ți face griji, nu te las să te apropii de el.
Am văzut cum lucrezi tu.
Să ne rugăm pentru pace?
O să vină alții și, odată cu ei, iadul.
Nu pari prea îngrijorat.
Frica e o iluzie.
Asta e o treabă reală.
Durerea și moartea sunt reale.
La fel, și iubirea, John.
- Și viața. - Iubirea și viața se termină.
Însă moartea e pentru totdeauna.
Au găsit leacul.
Vrea să-i aparțină.
O să schimbe întreaga lume.
Cel care deține vaccinul controlează virusul,
iar cel care controlează virusul controlează viața.
Vaccinul aparține tuturor, nu doar unui om.
De ce îmi spui asta?
Pentru că eu sunt vaccinul.
E în sângele meu.
Nu vreau să-l dau lor.
Vreau să-l ofer oamenilor.
Este eliberarea mea.
Mi-ai adus multe probleme pe cap.
O să fie o mizerie sângeroasă.
Am nevoie să mă ajuți.
- Trebuie. - Nu vreau asta.
- La naiba! - Fă-o pentru soția ta.
Fă-o în numele binelui.
Ajută-mă să-mi duc sângele către populație.
Trebuie curățată.
Ce? N-are nimic rana.
Arma.
- Care-i povestea ta? - Ți-am spus, sunt vaccinul.
Nu asta, ci cum te descurci cu armele.
Orfană de adolescentă, după moartea părinților mei.
La finalul adolescenței, jefuiam bancomate.
A urmat un jaf armat.
Am ajuns să fiu pricepută.
Asta, înainte să fiu prinsă.
Am fost condamnată zece ani într-un penitenciar pentru femei.
Am supraviețuit virusului când a trecut prin penitenciar.
Apoi, am fost trimisă la un laborator, pentru teste.
- Știi deja restul. - Deci ai fost la închisoare.
Mă gândeam eu...
E atât de evident?
Tatuajele cu coduri de bare spun propriile povești.
Știi zicala: „Tragi ca unul care jefuiește bănci”?
Am fost antrenată să nu omor.
- Nu poți omorî o conservă. - Eu pot.
- Hai odată! - Dar dacă e un ostatic?
Nimeni nu e nevinovat.
Se spune că un puternic tăietor de lemne trăiește în pădurea asta.
Omoară inamicii naturii, iar el nu poate fi omorât.
S-a născut din cenușa unui incendiu în care au murit 100 de oameni.
Și mănâncă bebeluși la micul dejun.
Vă put de-aici pantalonii.
- Privirea ta e neprețuită. - Nu e amuzant.
Văd ținta. Chemăm întăriri?
Nu. Împărțim recompensa la trei.
De când suntem vânători de recompense?
De când e o recompensă pe capul fetei.
Concentrați-vă!
Omoară-l pe pădurar și adu fata aici!
E ușor.
Mă duc la baie. Rămâi pe fază.
E timpul să ne spunem noapte bună.
Noapte bună!
Ușurel!
Ușor...
O s-o omor pe fată, dacă nu mă lași să plec cu ea.
Nu negociez.
E un singur drum care duce la cabană.
Avem 30 de minute până vin alții.
- Luați-vă armele și echipamentul! - Da, să trăiți!
Fiți pe fază!
Mișcați-vă!
Ai idee cum să-i oprim?
Cred că le putem ține piept până la iarnă.
După aceea, e mai greu, dar e fezabil.
Trece timpul.
Mă jucam cu astea când eram mică.
Acum n-o să ne jucăm.
Bine.
Pentru că nu mai sunt un copil.
John!
- Ești un mare dur. - Sigur că sunt.
Ia-ți niște apă. Diseară lucrurile o să ia foc.
Da, ea este.
Comandant Stone, avem, în sfârșit, ținta.
Ți-am spus să aduci apă, nu mercenari.
Suntem atacați.
- Fata a scăpat. Trimiteți întăriri. - Idioților! Cât de greu poate fi?
Trăiește într-o cabană, lângă lac, și taie lemne.
Găsiți-l pe tăietorul ăla de lemne.
- Pădurarul o ajută. - Omorâți pădurarul, nu fata!
Repet, nu fata!
Dacă o atingi chiar și cu un deget, ești un om mort.
Ai înțeles?
Am ordine să nu te omor, dar pot să te rănesc și o s-o fac.
Rău de tot.
Omorâți-l cu orice preț pe pădurar și aduceți-mi marfa înapoi!
Vreau un asediu coordonat al cabanei.
Blocați drumurile și toate intrările
și atacați în grupuri mici, din toate părțile.
Fata n-are voie să scape.
Să nu existe căi de scăpare.
Suntem la o jumătate de kilometru de locație. Venim din sud.
- Chiar e un singur om? - E un soldat al forțelor speciale.
- E eficient și modul în care omoară. - Și toporul?
Naiba știe. Probabil că vrea s-o facă personal.
Rămâneți pe loc!
La dracu'!
Trebuie să facem curățenie până la cină.
Ce rost are?
E mai rău să nu-ți găsești camarazii decât să-i găsești morți.
- Câți am pierdut? - Aștept confirmarea.
Aștepți confirmarea? Imperiul meu se prăbușește!
Află acum!
Am pierdut echipa Delta.
Aflați ce au pățit și fiți vigilenți.
Granit. Mă auzi?
Te ascultăm.
Există un tunel subteran care duce sub cabană.
Cum adică? Sunt morți toți?
- Unde duce? - În iad.
- Bravo! - Mulțumesc.
- Unde te duci? - La vânătoare.
Mă auzi?
Fir-ar!
E o veche mină.
Un sistem de tuneluri.
- Știm unde duce? - Acum, da.
Pregătiți-vă pentru toate scenariile. Scoatem marfa prin tunel.
Dacă vine pădurarul, mergeți cu un grup peste el.
O să am grijă să fie bine întâmpinat în capătul celălalt al tunelului.
Se apropie ținta.
Măi să fie!
Deci aici ai stat ascuns în toți anii ăștia.
Haide!
Stai pe loc! Lasă arma!
Mâinile sus!
Am ochii pe țintă.
E în vestul cabanei, lângă malul apei.
Rămâi pe loc!
Am prins ținta.
Mergem în subteran. Coordonatele de întâlnire sunt 057.
Am recepționat.
Suntem în drum spre locație. Aveți grijă de țintă.
N-o să vă vină să credeți cine e pădurarul nostru.
- Ne auzi, Feltspat? - Pădurarul nostru...
- Repetă! - E John Wood.
- John! - Ne auzi?
Mă auzi?
Doctorul nu poate să ajungă la radio, dar are ținta.
Întâlnirea e la locația stabilită pentru extracție.
Domnilor!
Ieri erați cu toții niște oi pierdute, dar azi...
...ne bucurăm pentru viitorul nostru în calitate de păstori.
Se spune că un om nu poate să conducă lumea,
dar, cu o armată de conducători, lumea asta...
...o să fie reconstruită într-o imagine a...
Domnule!
Feltspat nu era la locație. Și nici ținta.
Trei... Cinci.
Ar fi trebuit să ajung. Sunt deja aici.
La naiba!
Mă bucur să te revăd, doctore.
Tu...
Chiar trebuie să înveți cum să mori.
Trimite întăririle.
Prindeți-l, omorâți-l și luați nenorocita de fată!
- Acum, haideți! - Câți oameni?
Toți oamenii!
Trebuie să înveți să ucizi.
John!
Răspândiți-vă!
- Mergi prin stânga! - Mișcați-vă!
Două minute.
O să fie ultimele două minute din viața ta.
- Ne ajung din urmă. - Parcă nu se mai termină.
- Sunt precum gândacii. - De-asta există exterminatori.
S-a tras! Se îndreaptă spre...
- Verificați ieșirile! - La o parte!
Mișcați-vă!
Ai grijă!
Trebuie să reîncarc.
Fii pe fază!
În spatele tău!
Ia scutul!
Trebuie să plecăm de-aici.
Du-te!
Stai aproape!
Mișcă! Hai, du-te!
John!
Du-te!
Nu te opri!
Avansează!
Stai!
Intră aici.
Hai, băieți! Pe-aici!
- Rămâi aici. - Nu.
Ai încredere în mine. N-avem timp.
Nu vreau să te pierd.
Viața e plină de minciuni.
Nu putem decât s-o trăim.
Nu vreau să trăiesc fără tine.
O s-o faci.
John Wood. Ce surpriză.
Dragul nostru pădurar e John Wood.
Dezertorul care a scăpat de pedeapsă.
Acum știu de ce ciocănitoarea asta ne-a făcut atâtea probleme.
Era John Wood. Bine ai venit acasă!
Nu! Nu-l ucide încă!
E un vechi prieten.
Prieten? Așa vorbești despre familie acum?
Da, prieten.
N-o să fii niciodată mai mult de-atât, dragul meu frate.
Ar trebui să fii mândru de titlul ăsta.
Îți poți schimba numele, dar nu și sângele.
Wood (lemn).
Mereu mi s-a părut că sună a ceva moale.
Acum sunt Stone (piatră). Comandantul Stone.
Mereu ai fost preferatul tatei.
Pădurarul lui preferat.
Însă nu-i aici ca să te salveze de bătaie de data asta.
De fapt, îți poți schimba sângele.
De-asta suntem cu toții aici.
Unde-i fata?
John, dă-ne fata!
Am omorât-o.
Niciodată n-ai fost bun la două lucruri.
La omorârea nevinovaților și la mințit.
Unde e?
Am omorât-o.
Nu dăm de ea. A plecat.
Atunci, lipsește, nu e moartă.
Sunt convins că e pe-aici, pe undeva.
Cu puțină convingere, fratele meu o să ne spună exact unde este.
Băieți, e timpul pentru bătaie.
Poate fi ușor, John. Nu trebuie să fie ca în liceu.
Ajunge!
Ți-a ajuns, durule?
Ești gata să vorbești?
John, ești gata să-mi vorbești?
John?
E moartă. Nu mai este.
Fir-ar al dracului!
Ne pierdem timpul.
Omoară-l!
Lașule!
Ți-e frică de un om pe jumătate mort?
Ultimul supraviețuitor dintre noi doi!
Chiar am revenit în perioada liceului, nu?
Chiar vrei să facem asta?
Tu și cu mine.
Haide!
Niciodată n-ai știut când să te dai bătut.
Mereu ai vrut să impresionezi și să vii din urmă.
Ghici ce! Azi ai ajuns din urmă.
Ți-ai ajuns moartea din urmă.
Mulți ani ai fost mort pentru mine.
E timpul să te duci în iad, lângă soția ta.
Dă-mi o armă! Dă-mi dracului arma!
Întoarce-te, John!
Întoarce-te!
Tu ai ales asta.
Aveam de gând să fac eu asta.
Mulțumesc că mi-ai făcut treaba.
- Du-te dracu'! - Doar tu te duci acolo.
Opriți-vă!
Plecați de lângă el!
Altfel, o să murim cu toții.
- Nu... - O să vin cu tine.
- Condiția e să-l lași în viață. - Nu face asta.
Ce fată cuminte!
- Du-o la elicopter! - Da, să trăiți!
O să te găsesc.
A sosit noul sânge al viitorului.
Bună ziua! Conducerea nu se oferă niciodată.
Se obține prin forță.
Trebuie să renunțăm la vechi și să acceptăm noul.
Copiii de ieri se vor adapta Constituției revizuite.
Aceste legi o să fie aplicate de un număr restrâns.
Adică de noi.
Primăvara are un mod ciudat de a ne întâmpina,
dar numai cei puternici trec de iarnă.
Spre nord!
Spre un răsărit nou.
Începutul unei noi ere pe care vreau s-o întâmpinați.
Dragă John, în caz că o să pățesc ceva,
vei găsi trei flacoane cu sângele meu în frigider.
Promite să le dai oamenilor sângele meu, antidotul.
Asta e ultima și singura mea dorință. A ta, Maria.
RETAIL OCR by: LEONTIN subs.ro TEAM (c) www.subs.ro