Thalia Grace har ydet det største offer.
Zeus har æret hendes mod ved at give hende en ny livsform.
Luke…
Jeg tror, Skindet kan bringe Thalia tilbage.
Hvis det kunne bringe Thalia tilbage,
havde Kronos sagt det til mig.
Spørg ham. Bed ham fortælle dig sandheden.
Du lader mig altså bare vinde?
Det handler ikke om at vinde eller tabe.
Men om at få Skindet til træet
hurtigst muligt for at redde lejren.
Træet er ikke et almindeligt træ.
Det er guddommelig magi, ligesom Det Gyldne Skind.
Så, når vi kommer til lejren, kan hun allerede være der?
Hvorfor fortalte du mig ikke, at Skindet kunne bringe Thalia tilbage?
- Jeg er loyal. - Så bevis det.
Slut dig til vores rækker.
Brænd lejren ned til jorden.
Og dræb Poseidons søn.
Vi må holde os i bevægelse. Det er åbent land, vi er ikke i sikkerhed.
Stop ikke. Se dig ikke tilbage, og vær forberedt på alt.
Hvad? Nej, jeg forlader dig ikke.
Hør på mig! Hør efter!
Jeg kan forsinke dem, men du må beskytte hende.
Sørg for, at de når lejren.
Du må bringe hende i sikkerhed.
Vi passer på vores egne.
Afsted. Nu!
Kom bare an. Hvis I vil slås, er jeg klar.
PERCY JACKSON OG OLYMPERNE
Profetien taler om et barn af en af de tre ældste,
der på sin sekstenårsfødselsdag
vil afgøre Olympens skæbne.
Et enkelt valg,
der enten redder Gudernes Tidsalder…
eller ødelægger den.
Percy. Hvad er det?
Ikke noget. Det er bare…
Pas på!
Blackjack?
Hvor er Clarisse?
Jeg kender ham.
Han kender ham. Okay.
I vokser så hurtigt,
og jeres verden er…
I bærer på en stor byrde.
Det er der, Thalia vil hjælpe.
Hun kan hjælpe Percy med at bære byrden. Løfte den af hans skuldre.
Vent, mener du, at profetien taler om Thalia?
- Ikke Percy? - Der er altså en profeti?
Er der ikke altid det?
Clarisse nåede aldrig frem til træet.
Der er uhyrer forude, der omringer lejren.
Hun gik videre til fods med Skindet.
- Hvor skal du hen? - Med dig.
Nej. Det kan du ikke.
- Jeg spurgte ikke, Percy. - Vær nu sød.
På denne vej
så jeg Minotaurus…
Jeg kan ikke lade dig komme tæt på den slags fare igen, okay?
Ja.
Men det er ikke kun mig, du er bekymret for, vel?
Kan du huske den drøm, du havde?
Om drachmen?
På den ene side, en trefork, på den anden, en le?
Jeg troede, den handlede om mig. To forskellige sider af mig.
Godt og skidt. Men…
- nu tror jeg, den handler om mig og… - Thalia.
Percy?
Hold dig på sikker afstand.
- Ja. - Okay.
Hvorfor hænger I med næbbet?
I skulle være stolte af at genopbygge vores væddeløbsbane.
Før jeg blev konge, var jeg selv stridsvognsfører.
Min færdighed og min fart var berømt over hele landet,
og hvor jeg end tog hen, blev der holdt fest til min ære.
Men, altså… måske vil I også blive inviteret…
- Undskyld! - Ja.
Jeg beklager, hr. Rodriguez.
Jeg er lige midt i en historie.
Endnu en kæmpe er trængt igennem. Det er tre på tre dage.
Skellet er svækket. Vi har brug for flere patruljer.
Ja, det kan ikke lade sig gøre.
Vi bliver kun lige færdige i tide til at starte løbene igen.
Skråt op med løbene!
Snart vil der ikke være nogen løb. Der vil ikke være nogen lejr!
Undskyld, men forsøger du at skræmme disse børn?
Ingen af jer har set en rigtig belejring.
Den slags man havde på min tid.
Blodet, brutaliteten.
Vi greb et våben, og vi…
Guderne.
Guderne har fjernet min forbandelse.
Fordi jeg havde ret!
Hold nu op.
Endnu én kom igennem!
Skyd!
Læg an!
Skyd!
Bliv ved jorden!
Hold linjen!
Bronte har ikke folk nok.
Hun har nok ikke sovet i dagevis.
Clarisse er ikke kommet denne vej.
- Percy, jeg kan høre noget. - Hvad?
Jeg ved det ikke. Det nærmer sig, ryster jorden.
Giv besked til vores belejringsenhed.
Alle skal møde os ved Halvblodsbakken.
Vi rykker ind.
Er du sikker på, vi kan komme ind?
Skellet stopper ikke halvguder.
Vores team inde i lejren har kunnet lukke dine venner ind.
Team inde i lejren?
Gør det færdigt, som de begyndte på med træet.
Vælt det, og vælt skellet med det.
Dette slag er kun begyndelsen.
Vi vil brænde lejren til jorden og alle, der stadig er derinde.
Men når slaget er slut, skal træet stadig stå.
Krigen vil blive afgjort af et barn af en af De tre store.
Thalia vil ødelægge Olympen.
Hun er den mægtigste halvgud i live.
Vi skal befri hende fra træet.
Endnu én trængte gennem skellet!
Indstil skydning! Det er mig!
Katie, stop!
- Undskyld, Clarisse, jeg… - Jeg er ligeglad.
I er min eskorte. Vi har lang vej.
Der er brug for os alle herude.
Der er uhyrer, der trænger gennem skellet.
- Skellet falder snart… - Ikke hvis vi får det her til Thalias træ.
Hvordan ved Luke, at Skindet kan bringe Thalia tilbage?
Jeg fortalte ham det.
Hvad?
Hvorfor?
Fordi Thalia er det eneste, Luke bekymrer sig mere om end om Kronos.
Hvordan ved du, at hun vil støtte os?
Det ved jeg bare.
Jeg hørte Kronos sige, at der var en anden.
Du var bekymret for, at profetien var om mig.
Hvad med Thalia?
Det her er om din drøm om, at Thalia dukkede op.
Halvguders drømme er farlige. Det fortalte du mig.
Kronos kan manipulere drømme.
Han kom ind i Ares' hoved, han kan komme ind i dit.
Lad ham ikke gøre det.
Så hun vil støtte os, fordi hun er din ven?
Nemlig.
Men hun er også Lukes ven.
Hun ville være nødt til at vælge mellem jer to.
Du aner ikke, hvordan det er.
Hvad skal vi gøre?
De er på vej mod konvojen. Grover, hvilken vej?
- Hvilken vej til hvad? - Skindet.
Det dufter ligesom Pan, ikke?
Du kan spore det.
Du og jeg finder Skindet,
mens Percy og Tyson hjælper Bronte.
- Rør jer ikke. - Det er de forviste!
- Vent! Hør på os. - Tag dem i forvaring.
Ellis, Clarisse har brug for vores hjælp.
I forsøgte at stjæle hendes mission.
I skulle aldrig være vendt tilbage.
Vi har ikke tid til det her. Der står en hær på vores dørtrin.
Hvis de sætter sig til modværge, så slå dem ned.
Okay. Fint.
Før os til Tantalus.
Tantalus er væk.
Hvad?
Han fik en ildkugle i fjæset.
Hvem har så ansvaret for forsvar af lejren?
Jeg er min egen
Tip, tip, tip tip, tip, tip
Tip, tip, tip, tip tip, tip, tip, tip, tip
Tip, tip, tip tip, tip, tip
Tip, tip, tip tip, tipoldefar
Jeg er min egen tip, tip, tip
Tip, tip, tip, tip tip, tip, tip, tip
Åh, fedt.
Vi fandt disse forviste ved skellet.
Fint. Før dem til Tantalus.
Jaså.
Clarisse har Skindet.
Hvis vi nåede frem før hende, har hun problemer.
Faktisk…
Clarisse har Skindet
Og Luke har uhyrer og halvguder
klar til at marchere ind i lejren her og nu.
Og hvad så?
Du er jo lejrforstander.
Okay.
Luke er ikke bare ude efter os, han er ude efter dig.
Han vil bringe titanerne tilbage.
Okay. Så er det nok.
Er der en titan, der angriber lejren lige netop nu?
- Nej, men… - Så kan jeg ikke hjælpe jer.
I unger må begynde at løse jeres uenigheder selv!
Uenigheder?
Kronos er tilbage.
Okay, rolig nu.
Der er intet bevis på, at det er sandt.
Han talte til mig.
Hør her. Det er nu.
Det er nu, det gælder.
Det, Chiron har trænet os til.
Vi er alle vokset op med historierne om helte.
Man tror, at den historie, den mission, den…
profeti…
må handle om nogen andre.
Men det gør den ikke.
Der er kun os.
Der er ingen større helt eller guddommelig indgriben,
der vil komme og redde os.
Vi må passe på vores egne.
For det er det, rigtige helte gør.
Vi kæmper for hinanden.
Vi kæmper for vores hjem!
Bueskytter! På plads!
Stå fast! Det er op til os!
Hvorfor stoppede de?
Vent!
Er andre fra min hytte skadet? Hvor er Mark?
Han leder en af patruljerne. Vi har fire, der dækker området nu.
I burde vogte træet. Skellet skal holde.
Skellet bryder sammen.
Det gør vi også.
Nogle af os er bekymrede for, at der er fjender i lejren.
Forrædere.
Forrædere?
Jeg kan ikke lide, at Katie skød efter dig.
Hvad?
- Chris, hvad laver du? - Katie, lad mig se din bue.
Hvorfor?
Hun er forræder. En af Lukes loyalister.
Jeg aner ikke, hvad du snakker om.
Nu!
Luke har altid beskyttet mig. Bare giv mig Skindet.
Jeg fortæller ham, at du døde flot.
Fæld hende, og få fat i Skindet!
Ved du, hvad din fejl var?
Du troede, at vi var venner.
Du har vist glemt, at sådan nogle har du ikke.
Ikke det?
Få fat i Skindet!
Chris!
Clarisse, hop på!
Bliv nede!
Se godt efter!
Kranieknuser, jeg…
Luke Castellan, giver dig tilladelse til at komme ind i lejren.
Luke!
Luke, slip os ind!
Percy!
Intet Skind vil helbrede dig denne gang!
Det var aldrig dig.
Det var altid Thalia.
Annabeth!
Det er okay! Jeg er okay!
Slip os ind!
Vi har brug for forstærkninger!
Fæld træet! Nu!
Jeg er okay, bare red træet!
Gør missionen færdig.
Hør, hvad jeg siger!
Aldrig!
Dette er ikke døden.
Eller livet.
- Det er en… - En drøm.
Jeg drømmer.
Du er vokset.
Jeg forsøgte at påkalde dig.
Luke løj ikke, vel?
Krigen er begyndt.
En stor omvæltning er på vej.
Titanerne går frit rundt, væk fra deres fængsel.
Krig er uundgåelig.
Jeg har brug for min søn ved min side.
Tak, fordi du har passet på ham.
Percy, du er okay.
Tyson, se på mig.
Min bror Hefaistos' smedje er gemt dybt nede i mit domæne.
Vi har brug for dine færdigheder til at skabe våben til den kommende krig.
Ja. Javel.
Hvis du vil tænke over det…
Jeg gør det.
Det er det mindste, jeg kan gøre, for at gøre gengæld for…
for Percy.
Hvad?
For længe siden, på gaden,
før jeg mødte dig og Sally, var jeg…
Det var virkelig hårdt.
Jeg bad til guderne om hjælp.
Jeg bad om en ven.
Og jeg fik sendt en bror.
Jeg vil gøre mig klar. Eller vågne.
Eller…
Ja.
- Hvis du har brug for ekstra hjælp… - Din skæbne ligger et andet sted.
Den Store Profeti, ikke?
Jeg ville selv fortælle dig det tættere på din sekstenårsfødselsdag…
men der er vist ikke nogen ideel alder til at bære byrden
ved at skulle afgøre universets skæbne.
Var det derfor, du fik mig?
Der er stærkere kræfter end gudernes vilje, min søn.
Skæbnen er en af dem.
Kærligheden er en anden.
Undervurder aldrig dig selv, Perseus.
"Aldrig."
Det var det første ord, hun sagde.
Thalia.
Ved du, hvad hun mente?
Gør dig klar.
Han er vågen.
Hun sover stadig.
Hvor længe har vi sovet?
Tre dage.
Chiron gav os lov til at bruge det meste af lejrens nektar
- til at helbrede folk. - Chiron?
Genindsat. Ville se dig, så snart du vågnede.
Sig det nu.
Du savler, når du sover.
Vi vandt altså.
Overlevede. Kronierne blev trængt tilbage. Luke forsvandt.
Chiron har givet mig ansvar for at træne vores angrebsstyrke.
Lad os komme i gang!
Jeg kunne også bruge dig.
Og dig.
Ikke dig.
Jeg har min egen opgave, tak.
Tillykke, Clarisse.
Bare sig: "Hold mund, Jackson".
Hold mund, Jackson.
Det er godt at se dig tilbage.
Jeg er glad for, at Zeus kom til fornuft.
Jeg fortryder…
at jeg ikke fortalte jer om min forbindelse til Kronos sidste sommer.
Jeg fortryder…
mange ting.
Jeg har altid forsøgt at følge gudernes vilje
og være et godt eksempel for de halvguder, jeg træner og…
holder af.
Jeg kan ikke længere gøre begge dele.
Hvad mener du?
Du fortjener at kende sandheden om,
hvad der virkelig skete den aften, I ankom.
Hvad der virkelig skete?
Jeg husker det her. Jeg behøver ikke genopleve det.
Den historie, du husker…
endte ikke, som du tror.
- Afsted. Nu! - Jeg ved det, for jeg så det hele.
Hvis I vil slås, er jeg klar.
Jeg gjorde mig klar til at forsvar den unge pige.
Furierne holdt sig på afstand.
De angreb ikke.
I stedet talte de.
Indtil de sagde for meget.
Thalia Grace.
Zeus.
Far.
Furierne havde leveret en besked fra Hades,
der vidste præcist, hvordan man kunne skabe splid mellem far og datter.
Det er for sent. Jeg hørte, hvad de sagde.
Løgne det hele.
At du vil have mig til at udkæmpe en krig for dig.
For at opfylde en falsk profeti.
Den Store Profeti er meget ægte. Og du må være på rette side af den.
Jeg troede, det var løgne det hele.
Jeg har tolereret denne oprørske fase længe nok.
Du er næsten 16, en farlig alder.
Og for en datter af Zeus vokser den fare dag for dag.
Men her…
ville du være beskyttet, mere…
Du ville blive tilbedt af de andre halvguder,
der ville bekæmpe hinanden
for at sole sig i din hæder.
De eneste halvguder, der interesserer mig, er de to, jeg lige har ført hertil.
Nu kan jeg se, at det var en fejltagelse.
Så nu vil jeg hente dem, og så tager vi herfra.
Thalia Grace, du går ikke bare væk fra mig.
Hør, hvad jeg siger!
Jeg ønsker ikke at være din datter.
Jeg vil aldrig være dit våben.
Hører du mig? Aldrig…
Du løj.
Du så, hvad der skete.
Og du…
løj.
For seks år siden beordrede Zeus mig til at lyve.
Jeg skulle sige, at furierne havde såret Thalia dødeligt,
og at han havde skånet hendes liv.
Da I fortalte mig om missionen i år,
indså jeg, hvad Kronos havde planer om.
At bruge Skindets kraft for at styrke sin forkæmper.
Hans forkæmper?
Jeg frygtede, at den forkæmper var dig, Percy.
Men jeg tog fejl.
Du mener vel ikke…
Hvor er…
Annabeth?
Du er vokset.
Hvor er Luke?
Hvor er han?
I får da mareridt, ikke?
Ikke som mine.
For mit er lige vågnet.
PERCY JACKSON OG OLYMPERNE SÆSON 3
I ÅR
PERCY JACKSON OG OLYMPERNE
Hvis I vil følge kurset for viderekomne,
så er der kun få ledige pladser, men resultaterne er ubestridelige.
Tekster af: Gitte Hovedskov