Såg du det? Såg du vad som hände min mamma?
Så det här är killen som dödade minotauren?
Du känner dig maktlös, men det är du inte. Allt kommer visa sig med tiden.
Jag heter Annabeth.
Annabeth ser världen annorlunda. Alltid sex steg före alla andra.
Chiron har lovat henne i åratal att en halvgud skulle komma
vars öde var ett uppdrag som inte ens Chiron kunde förhindra.
Du har blivit vald av Poseidon. Din far behöver din hjälp.
Han har fått ett ultimatum av Zeus att om han inte återlämnar Huvudblixten
kommer det bli krig.
Din mamma har tagits.
Av Hades.
Om du kan hitta henne där kan du föra med henne tillbaka.
När åker vi?
PERCY JACKSON OCH OLYMPIERNA
Hej. Jag heter Percy. Trevligt att träffas.
De säger att ett uppdrag inte är ett uppdrag förrän du bestämt det?
Vilket är konstigt med tanke på att du är en Halloweendekoration.
Åh, jösses.
Du verkar upptagen. Jag kommer tillbaka.
Kom igen, verkligen?
Du ska färdas västerut och möta guden som har vänt.
Du ska finna det som stulits och bringa det åter.
Oraklet har bekräftat det som vi trodde,
att det här uppdraget går mot Underjorden,
där du kommer konfrontera guden som gjort uppror mot sina bröder.
Hades.
Ingången till Hades domäner ligger under staden Los Angeles.
Det är dit du ska resa.
Vi har ont om tid.
Jag har valt ut våra bästa kandidater,
bland vilka du ska välja två som följer med dig på ditt uppdrag
- och säkerställer att vi lyckas. - Annabeth.
Det är brukligt att vänta tills du hört ett namn eller två innan du väljer.
Vill du inte höra fler?
Zeus Huvudblixt, den måste vi få tillbaka, eller hur?
- Ja. - Och det kommer bli svårt?
Extremt.
Om uppdraget kräver någon som skulle knuffa ner mig
för en trappa för att det ska lyckas...
då vill du ha någon som inte skulle tveka att göra det.
Den första uppdragspartnern är Annabeth Chase!
Nu till de andra kandidaterna.
Du, vad har du ätit?
Vänta lite! Jag försöker inte reta upp dig.
Jag är uppriktigt nyfiken.
Hej.
Ledsen att jag missade din urvalsceremoni.
Jag har, du vet...
skyfflat hans bajs.
Ja, beklagar.
Mr D blev visst inte så glad över att du berättade om min mamma?
Nej, det blev han inte.
Vem valde du att följa med dig?
Dig.
Kul. Men seriöst, vem valde du?
Jag valde dig.
Varför då?
Du kommer bli förrådd av den som kallar dig "vän"
och misslyckas med att rädda det som betyder mest i slutändan.
Jag litar på dig.
Och... Och just nu, är ingenting viktigare än det.
Jag ska packa jättegoda snacks.
Hur mycket pengar gav de till dig?
Två hundra dollar i kontanter och en påse såna här.
Jag tror de är kanadensiska? Eller från Chuck E. Cheese, inte vet jag.
Det är gulddrakmer. Dollar för den mänskliga världen,
drakmer för det mytiska. Förväxla dem inte.
Jag ville ge dig de här.
De här är... intressanta.
Maia.
De är intressanta.
En gåva. Från min pappa.
Maia.
Jag funderade på att välja dig innan jag valde Grover.
Grover är mycket starkare än vad folk tror.
Jag var rädd.
Jag har en chans att rädda min mamma från Hades.
Jag kan inte låta något stoppa mig.
Om det hindrar uppdraget, så kanske Annabeth försöker stoppa mig.
Du sa att du alltid är på hennes sida, oavsett vad,
- och ... - Det är okej.
Jag menar allvar, jag... Jag fattar.
Ta hand om varandra där ute.
Hon kommer verkligen sakna det där trädet.
När Annabeth först kom hit med Thalia och Luke
blev de jagade av monster.
Agenter utskickade av Hades. Systrar.
Furier.
- Mrs Dodds? - Ja!
En var vår algebralärare, Alecto.
Thalia vände om och slogs för att köpa sina vänner lite tid.
Hennes satyr-Beskyddare försökte stoppa henne, men hon lyssnade inte.
Så, i sista stund... ingrep Zeus för att rädda hennes liv och...
ändrade hennes form.
Den bästa idén som universums mäktigaste varelse kom på
för att rädda sin dotters liv... var att förvandla henne till ett träd?
Hon var den modigaste halvgud jag någonsin träffat.
Hon kämpade tappert och mötte en hjältes öde.
Hon mötte en tallkottes öde.
Förbjudna barn är alltid i fara. Även de starkaste. Även Thalia.
Och du är inte Thalia.
Gör exakt som jag säger, så överlever du kanske det här.
Fattar du?
- Tror hon att hon bestämmer? - Vem trodde du skulle bestämma?
Jag tänkte väl att vi skulle rösta eller nåt.
Hjältars uppdrag är världsomvälvande händelser.
De har skapat och krossat imperier...
förändrat den mänskliga civilisationens kurs...
ändrat maktbalansen på Olympen.
Ett uppdrag är heligt.
Och att få ett uppdrag innebär att prata med
gudarna själva.
Något som är heligt kan inte lukta så här.
Vi är soldater på ett uppdrag. Det är ingen semester.
Tack för att du klargjorde det.
Men om detta är så viktigt, varför betalade inte Chiron för flyg?
Det här känns väl ganska lågprioriterat?
Ledsen, jag trodde någon hade berättat för dig.
Berättat vad då?
Det är inte bara monster som kommer försöka stoppa oss.
Du är ett förbjudet barn.
Även Zeus kan ge sig på dig.
Himlen är hans domän.
Vi skulle servera dig på ett silverfat om du reste genom luften.
Nej, det är ingen som har nämnt det.
Jag går och köper snacks till oss.
- Jag följer med dig. - Nej, du stannar kvar.
Varför då? Det luktar hemskt här.
Monster kan inte lukta dig genom det där, så därför vill jag ha dig här.
Jag vill rösta.
Vem tycker att alla borde få frisk luft
- och köpa sin egen mat? - Vi röstar inte.
Är chips och läsk okej?
Du borde inte få bestämma att vi inte ska rösta.
- Tråkigt att höra. - Okej.
Jag vill rösta om ifall du får bestämma om röstning.
Grover, snälla, kan du hjälpa din...
- vän? - Jag vill inte vara den som avgör.
Jag har en bättre idé.
Jösses, vägen börjar bli gropig
Kära nån! När gruppen blir tjurig
Är det bästa tricket att klara av det Att sjunga denna sång...
Vad håller du på med?
Det är konsensuslåten.
Vers två uppmuntrar oss att säga snälla saker om varandra.
Efter några verser kommer ni bli förvånade
över hur oenigheten liksom bara...
bleknar bort.
Är chips och läsk okej?
- Spelar ingen roll. - Ja, tack.
Okej.
Vårt röstsystem är trasigt.
MANGO APELSIN VINDRUVA KÖRSBÄR
Monster går inte att undvika helt.
De är vanligare än du tror.
Tricket är att se dem innan de ser dig.
Det stämmer att de har lättare för att upptäcka en mäktigare halvgud.
Ett barn till någon av de tre stora, Zeus, Poseidon och Hades,
löper den största risken.
Men det är inte riktigt din kraft som drar dem till dig.
Det är mer komplicerat än så.
De luktar rädsla.
Det är bin.
Vad ett monster kan uppfatta beror på monstret.
Vissa är bättre på att känna av din otillräcklighet.
Andra, ditt behov av ära, eller din skam.
Det är viktigt att komma ihåg att om du ställs inför ett...
oavsett var du är som svagast,
så kommer monstret förmodligen fokusera på just det.
Ingenting kommer stoppa dem, inte ens döden.
Om ni varit bättre på ert jobb
hade jag kanske inte lagt märke till dig så lätt.
Om Thalia varit bättre på sitt jobb,
hade kanske inte en ekorrfamilj gjort henne till sitt hem.
Är det därför Hades skickade hit dig?
För att vara skadeglad över ett jobb du nästan lyckades med en gång?
Hur saker och ting har förändrats.
Du är inte den lilla rädda flickan jag var ute efter för många år sen.
Inbilla dig inget. Jag var inte så rädd.
Kanske inte.
Men nu verkar det som att du är precis som de säger.
Stoltheten bland Athenas avkommor.
Kanske det mest formidabla halvgudabarnet som finns.
Varför är du här?
- För att hämta din vän. - Hämta honom? Varför?
Jag ifrågasätter inte en order.
"Hämta in honom, snabbt och tyst." Det var mina instruktioner.
Om du lurar honom av bussen där jag kan ta honom utan att någon ser det,
så kan du fortsätta ditt uppdrag obehindrat och utan bördor.
Vi vet båda två att han inte kan hjälpa dig,
kanske är han till och med ett hinder.
Vissa barn måste lära sig den svåra vägen.
Jag är inte emot idén om konsensus,
jag är bara inte säker på att sången kan göra det du tror.
Killar, ni måste öppna fönstret! Nu!
Jag tror inte de här fönstren ska kunna...
Åh, nej.
Fort!
Vi ber alla att lämna bussen vid den främre dörren.
Ursäkta mig. Damen.
Annabeth, kom igen!
Hallå!
Vi är klara här. Kom.
Lite längre fram blir detta en satyrstig.
Vad är en satyrstig?
En väg genom vildmarken som används av upptäcktsresande satyrer.
Svårare att spåra oss.
Så bra, men om vi stannar i vildmarken,
- hur ska vi kunna hitta en telefon? - Vad ska vi ha en telefon till?
För att ringa lägret.
- Så vi får hjälp. - Vi behöver ingen hjälp. Vi är okej.
Är vi okej?
Vi har inte ens kommit till Trenton och vi vandrar genom en skog.
Jag visste inte att skog fanns i New Jersey,
men vi har hittat en. Vi är motsatsen till okej.
Oraklet har skickat oss på ett uppdrag, av gudarna.
Trodde du det skulle bli lätt? Det ska vara svårt.
Det är därför bara vissa blir utvalda.
Att ringa lägret är lika med att säga att det var ett misstag att välja oss.
Det är jag helt bekväm med.
Alla gör misstag.
- Varför är du så rädd för vem du är? - Va?
Vet ni, det intressanta med just den här satyrstigen
är att det faktiskt är den som min Farbror Ferdinand tog
på sitt eget uppdrag.
Vad ska det betyda? Jag är inte rädd för vem jag är.
Jo, det är du. Du är inte bara ett barn.
"Bara ett barn" kan inte göra det du gjorde med Clarissa på lägret.
"Bara ett barn" har inte Hades toppagenter efter sig.
Du är en del av något
som är mycket större än vi kan förstå just nu.
Vi måste gå vidare, oavsett om du gillar det eller inte,
- oavsett om du vill eller inte. - Om du inte vill ringa lägret, okej.
Ring i alla fall din mamma.
- Ursäkta mig? - Athena? Din mamma.
Jag skulle ringa min pappa, men vi pratar inte med varandra.
Eftersom han struntat i mig hela mitt liv.
Men du och din mamma verkar nära. Varför ber du inte henne om hjälp?
Grover, förklara för din vän att han måste ta sig samman.
Du kan inte fråga henne, eller hur?
- När pratade hon med dig senast? - Grover.
Varför drar du in honom hela tiden?
- Han är på min sida. - Varför tror du det?
Han är min Beskyddare, så det är hans jobb.
- Han var min Beskyddare först. - Först?
Vad menar du med "först"?
Det är mycket spännande att få gå i Farbror Ferdinands fotspår.
Nästbäst efter att få prata med honom igen.
Thalia, Luke och Annabeth hade en satyr som sin Beskyddare.
Det var du.
Varför sa du inget?
Känner ni lukten?
- Jag skämtar inte... - Inte jag heller. Var tysta.
Hamburgare.
Grover.
- Vad gör du... - Någon lagar hamburgare
mitt ute i ingenstans, på en satyrstig. Vem det än är...
så är de från vår värld.
TANT EMS SKOGSTOMTE EMPORIUM
Kom igen.
Vad?
Tant "Em" har en trädgård full av förstenade människor.
Det är definitivt någon från vår värld.
Vill någon gissa vad "Em" står för?
Vi sticker härifrån medan vi kan.
Du borde ha accepterat mitt erbjudande medan du hade chansen.
Vilket erbjudande pratar hon om?
Inte idag, mina vänner.
Inte hemma hos mig.
Åh, fanken också.
Om ni behöver reda ut något kan ni väl komma in så hjälper jag er.
Alecto? Följer du med?
Nej, jag trodde inte det.
Hon kommer inte störa er så länge ni är med mig.
Men hon kommer inte gå härifrån heller,
inte om hon måste rapportera att hon inte lyckats fånga Poseidons son.
- Hur visste du... - Ett förbjudet barn har blivit valt.
Hur länge trodde du att det skulle förbli en hemlighet?
Det är trevligt att träffas, son av Poseidon.
Jag är Medusa.
Percy, nej.
- Hon är ett monster. - Vi väljer vem vi gör till våra monster,
men just nu, vill den där slita av era armar och ben...
medan jag erbjuder er lunch. Välj själva.
Vi kan lita på henne.
- Va? - Skojar du?
Jag kan inte förklara det, jag bara...
Min mamma brukade berätta om henne.
Och poängen var alltid att hon inte är det folk tror.
Och jag litar definitivt på min mamma.
Så jag går med in. Ni kan göra som ni vill.
Vad ska du...
Ni måste vara hungriga.
Det finns snacks på bordet medan jag lagar något ordentligt.
Är det säkert att äta?
Percy, jag ska inte ljuga.
Jag är jättehungrig och villig att ta den risken.
Tack för att ni kom.
Detta är inte samma för mig som för dig.
Varför inte?
Du oroar dig för att jag skulle hysa agg mot dig
bara för att du är Athenas dotter?
Det behöver du inte. Vi är inte våra föräldrar.
Och du och jag kanske har mer gemensamt än du tror.
Varsågoda, slå er ner och ät.
Om inte ett monster, vad är du då?
- En överlevare. - Du måste vara lite mer än så.
Där är en Furie där utanför som verkar livrädd för dig.
För hon vet vad jag tycker om henne.
Jag gillar inte översittare. När en sådan dyker upp hemma hos mig
brukar det sluta med att de stannar kvar mycket längre än de planerat.
Gåvan som gudarna gav mig är att man inte kan bråka med mig längre.
Det min mamma gjorde mot dig var ingen gåva, det var en förbannelse.
- Du är lojal mot din mamma. - Ja.
- Och du står vid hennes sida? - Alltid.
- Älskar du henne? - Självklart.
Det gjorde jag också.
Känner du till historien bakom hur jag blev så här?
Jag vet.
Gör du?
Gör jag?
Athena betydde allt för mig.
Jag dyrkade henne, jag bad till henne. Jag gav henne offergåvor...
Hon svarade aldrig.
Inte ens ett omen som visade att hon uppskattade min kärlek.
Jag var inte som du, raring. Jag var du.
Jag skulle ha dyrkat henne på det sättet i en hel livstid...
i tystnad.
Men en dag kom en annan gud och han bröt den tystnaden.
Din far. Havsguden sa att han älskade mig.
Det kändes som att han såg mig som jag aldrig tidigare blivit sedd.
Men då sa Athena att jag skämt ut henne
och att jag måste straffas.
Inte han.
Jag.
Hon sa att jag aldrig skulle bli sedd igen
av någon som överlevde och kunde berätta vad de sett.
Det var inte så det hände.
Min mamma är alltid rättvis.
Det är vad gudarna vill att du ska tro, att de är ofelbara.
Men de vill bara vad alla översittare vill.
De vill att vi lägger skulden på oss själva för deras tillkortakommanden.
Det var inte så det gick till. Och du är en lögnare.
Det är något som bränns vid.
Kan du hjälpa mig i köket? Lunchen är klar.
Grover...
var redo att fly.
Hon brukar inte vara så.
Eller jo, lite grann, men det där var mycket.
Hon kommer förråda dig.
Förr eller senare gör såna som hon alltid det.
Jag tror inte hon är sån.
Då kommer du vara en lätt match för henne när tiden är inne.
Varför bryr du dig?
Din mamma och jag, vi var som systrar.
Måltavlor för samma monster.
Så jag känner mig beskyddande gentemot dig.
Ett monster?
Mamma pratade aldrig om min pappa på det sättet.
Var är din mamma nu?
Är hon i säkerhet?
Nej...
det är hon inte.
Och litar du på dina vänner att få henne i säkerhet?
Kommer de låta dig hjälpa henne om det hindrar deras uppdrag?
Jag skulle kunna...
hjälpa dig att ta bort dem från ekvationen...
så att du är fri från dem.
Om du ber mig.
Kom igen.
Vi är tre och hon är ensam.
Om vi delar upp oss, så kan hon inte se alla samtidigt.
- Jag tror inte det är så enkelt. - Det kan vara det. Här är min plan.
Jag flyger och drar till mig hennes uppmärksamhet.
Så fort ni hör mig säga "Maia" börjar ni... Åh, jösses!
Av. Ner.
Vi behöver en ny plan.
Vi är inte våra föräldrar förrän vi väljer att vara det.
Ni två har valt.
En dotter till en självrättfärdig mor, som valde självrättfärdighet åt sig själv.
Och du kunde ha visat din far
vad det betyder att stå upp för någon du älskar.
Du kunde ha valt att rädda din mamma i stället för att göra vad din far vill.
Om ingen av er vill hjälpa mig att lära dem en läxa,
så borde kanske ni vara läxorna.
När jag skickar era statyer till Olympus...
kommer de kanske förstå min poäng ännu bättre.
Ställ dig upp.
Låt mig titta på dig.
Jag tänkte inte igenom detta ordentligt!
Nu!
- Hörde du det där? - Är du okej?
Sa du något?
- Åh, fy. - Hittade du det?
Jag hoppas det.
- Ska jag bära det? - Nej, jag klarar det.
Se till att du riktar det åt rätt håll innan du tar av min hatt.
- Bra tips. - Okej.
- Jag har liksom händerna fulla... - Naturligtvis.
Vad är det?
- Farbror Ferdinand. - Åh, nej.
Grover, jag är så ledsen.
Han kom inte längre än hit på sitt uppdrag.
Vi är inte ens i Trenton. Men se på honom.
Han liknar inte de andra.
Han ser inte rädd ut.
Använde du huvudet för att bli av med Alecto?
Ja.
Bra.
Det var rätt drag.
Vi borde nog gå vidare. Det är snart mörkt.
Men vad ska vi göra med huvudet?
Jag besegrade precis en Furie med det, utan att ens anstränga mig.
Vi kan inte lämna det här, till någon annan.
Lämna hatten på och gräv ner det i källaren.
Det borde vara säkert där.
Visst.
Kan vi prata om det större problemet nu?
- Vilket större problem? -"Du hade kunnat rädda din mamma."
Hon sa så, som om ni redan pratat om det.
- Lever din mamma? - Hon är hos Hades.
- Men jag uppskattar din oro. - Hör ni, kan ni sluta?
Jag är orolig. Varför är du med på det här uppdraget?
Och varför behövde jag höra det från Medusa?
På tal om det, "Du borde ha accepterat mitt erbjudande"?
Vad handlade det om?
Och varför fick vi höra det från Alekto?
Nu räcker det!
Hatten var en gåva från hennes mamma.
Det är det enda hon äger som knyter dem samman.
Du borde kunna förstå det.
Men hur ska vi hålla den här saken säker?
Jag är inte där än.
Och du, verkligen? Hans mamma lever.
Kan du föreställa dig hur förvirrande det är för honom?
Att känna att han måste välja mellan världens öde
och den enda personen som någonsin brytt sig om honom?
Varför pratar du så här?
För hela dagen har jag försökt hålla vårt uppdrag på rätt spår,
utan att göra någon av er upprörd.
Men vi måste kanske bli lite upprörda för att kunna komma vidare.
Hon ställde en fråga till dig i skogen
som du aldrig svarade på. Vad är du så rädd för?
- Vad pratar du om? - Du hörde mig.
- Jag vet inte. - Jag tror du vet.
Du har bråkat med henne, du har bråkat med mig.
För att Oraklet sa att en av er skulle förråda mig.
"Du ska förrådas av någon som kallar dig för en vän,
"och du ska misslyckas rädda det som betyder mest i slutändan."
Det är resten av vad hon sa.
Jag valde henne för jag kunde inte föreställa mig att vi skulle bli vänner.
Och jag valde dig för jag trodde att om jag kan räkna med någon,
oavsett vad, så var det med dig. Och nu känner jag mig så ensam.
Vad ska jag tro, vem jag kan lita på?
Jag menade inte så.
Alekto erbjöd sig att stötta vårt uppdrag om jag gav dig till henne.
Vad svarade du?
Jag dödade hennes syster.
Medusa erbjöd att hjälpa mig rädda min mamma om jag förrådde er två.
Och vad svarade du?
Jag högg av hennes huvud.
Ni valde inte att vara halvgudar.
Vi valde inte det här uppdraget.
Men vi kan bestämma att så länge vi tre är tillsammans...
kommer vi inte vara ensamma.
Om vi inte klarar det kan vi lika gärna återvända till lägret direkt.
Då klarar vi inte det.
Jag har en bättre idé vad vi ska göra med detta.
Hermes Express, hon skickar saker överallt.
En del saker skickas till Olympen.
Du kan inte skicka Medusas huvud till Olympen.
Varför inte?
- För gudarna inte kommer gilla det. - Inte alls.
-"Inte alls", inte alls. - Varför?
Det är så man gör med farliga grejer.
Som batterier, man skickar tillbaka dem dit de kom ifrån.
Det här är en dålig idé.
- De kommer se det som oförskämt. - Jag är oförskämd.
- Ja, men inte vi. - Verkligen inte vi.
Medusa försökte sabotera vårt uppdrag. Hon har seriösa problem med din mamma.
Om vi ser på det på det sättet känns väl det här lite som en hyllning?
Och dessutom...
på det här sättet kommer en del av din mamma fortfarande att vara med oss.
Tack.
Det var inte direkt det här jag menade med att välja varandra.
Det finns riktiga faror involverade här som inte kan...
Du kommer sjunga sången, eller hur?
Okej.
Åh, jösses...
- Vägen börjar bli gropig, konsensus... - Oavsett...
HERMES EXPRESS DENNA SIDA UPP AKTAS
GUDARNA OLYMPEN - 600: - E VÅN EMPIRE STATE BUILDING
NEW YORK, NY VÄNLIGA HÄLSNINGAR PERCY JACKSON
New York City
Olympens gångbro
Ni kommer inte tro det här.
PERCY JACKSON OCH OLYMPIERNA
Ni borde fly nu.
Var det där Kimaira?
Poseidon har aldrig hjälpt mig tidigare.
Han skulle inte börja nu.
Översättning: Sara Hartlow