Så du det? Så du hva som skjedde med moren min?
Så dette er han som drepte minotaurosen.
Jeg vet at du føler deg maktesløs, men du vil forstå alt før eller senere.
Jeg heter Annabeth.
Annabeth ser verden på en annen måte. Alltid flere steg foran alle andre.
Chiron har lovet henne i flere år at en halvgud skulle komme
hvis skjebne var et oppdrag som ikke engang Chiron kunne forhindre.
Du har blitt anerkjent av Poseidon. Faren din trenger din hjelp.
Zevs har stilt ham et ultimatum, hvis han ikke gir lynmalen tilbake,
blir det krig.
Moren din ble stjålet.
Av Hades.
Hvis du kan finne henne der, tror jeg du kan få henne tilbake.
Når drar vi?
PERCY JACKSON OG OLYMPIERNE
Hei. Jeg heter Percy. Hyggelig å møte deg.
De sa at et oppdrag ikke er et oppdrag før du har sagt det?
Som er rart, siden du er Halloween-pynt.
Åh, søren.
Du er visst opptatt. Jeg kommer tilbake senere.
Nå tuller du med meg?
Du skal dra vestover og finne guden som har gått til feil side.
Og du skal finne det som ble stjålet og returnere det i tide.
Orakelet har bekreftet det vi trodde,
at dette oppdraget vil fortsette mot underverdenen,
der du må konfrontere den guden som har gjort opprør mot brødrene sine.
Hades.
Inngangen til Hades' domene ligger under byen Los Angeles.
Det er dit du skal reise.
Vi har dårlig tid.
Jeg har valgt ut de mest imponerende kandidatene vi har,
og du skal velge to av dem til å bli med deg på oppdraget
- og sørge for at vi vinner. - Annabeth.
Vanligvis venter man til man har hørt et par navn før man velger.
Vil du ikke høre mer?
Denne greia, lynmalen til Zevs, vi må få den tilbake, ikke sant?
- Ja. - Og den blir vanskelig å få tak i, eller?
Ekstremt vanskelig.
Og hvis oppdraget krever at noen må dytte meg ned
en trapp for at det skal lykkes...
vil jeg at det skal være noen som ikke nøler med å gjøre det.
Den første oppdragspartneren er Annabeth Chase!
Vi går videre til resten av kandidatene.
Kompis, hva er det du har spist?
Hei! Vent. Jeg prøver ikke å ergre deg.
Jeg er bare oppriktig nysgjerrig.
Hei.
Unnskyld at jeg gikk glipp av utvelgelsesseremonien din.
Jeg har holdt på, du vet...
med å grave møkk.
Ja, jeg er lei for det.
Mr. D var visst ikke så glad for at du fortalte meg om moren min?
Nei, det var han ikke.
Hvem valgte du til å bli med deg?
Deg.
Morsomt. Nei, seriøst, hvem valgte du?
Jeg valgte deg.
Hvorfor det?
Du vil bli bedradd av en "venn", såkalt,
og mislykkes med å redde det viktigste av alt.
Jeg stoler på deg.
Og akkurat nå... er det det viktigste.
Jeg skal pakke ned kjempegode snacks.
Hvor mye penger ga de deg?
To hundre dollar i kontanter, og en pose med disse her.
Kanskje de er canadiske dollar? Eller lekepenger, jeg vet ikke.
De er gylne drakmer. Dollar for den menneskelige verden,
drakmer for den mytiske. Ikke bland dem sammen.
Jeg har med noe til deg.
Vel, disse er... interessante.
Maia.
De er jo interessante.
En gave. Fra faren min.
Maia.
Jeg tenkte først å velge deg før jeg valgte Grover.
Grover er mye sterkere enn folk tror.
Jeg var redd.
Jeg har muligheten til å redde moren min fra Hades.
Jeg kan ikke la noe stoppe meg.
Og... jeg er redd for at hvis det hindrer oppdraget,
vil Annabeth prøve.
Og du sa at du alltid vil være på hennes side uansett hva,
- og... - Det er greit.
Jeg forstår deg.
Bare pass på hverandre der ute.
Hun kommer nok til å savne det treet.
Da Annabeth kom hit sammen med Thalia og Luke,
ble de jaget av monstre.
Hades' agenter. Søstre.
Furier.
- Mrs. Dodds? - Ja!
En av dem var mattelæreren vår, Alekto.
Thalia gikk tilbake for å slåss for å kjøpe vennene sine litt tid.
Satyros-beskytteren hennes prøvde å stoppe henne, men hun hørte ikke etter.
Så i siste liten... dukket Zevs opp for å redde livet hennes, og...
endret formen hennes.
Den beste ideen til den mektigste skapningen i universet
for å redde datterens liv... var å forvandle henne til et tre?
Hun var den modigste halvguden jeg noensinne har kjent.
Hun kjempet tappert. Og møtte en helteskjebne.
Hun møtte en kongleskjebne.
Forbudte barn er alltid i fare. Til og med de sterkeste. Også Thalia.
Og du er ikke Thalia.
Gjør akkurat som jeg sier, så overlever du kanskje dette.
Er det forstått?
- Tror hun at hun bestemmer? - Hvem trodde du skulle bestemme?
Jeg tenkte vel at vi skulle rekke opp hånda eller noe.
Helteoppdrag er hendelser som forandrer verden.
De har skapt og knust imperier...
endret kursen for menneskelig sivilisasjon...
endret maktbalansen på Olympos.
Et oppdrag er noe hellig.
Det å bli gitt et er som å være i samtale
med gudene selv.
Jeg tror ikke på at det hellige lukter sånn.
Vi er soldater på oppdrag. Ikke på ferie.
Takk for at du forklarer det.
Men hvis dette er så viktig, hvorfor spanderte ikke Chiron flybilletter?
Ser ikke dette ut som litt lav prioritet?
Beklager, jeg trodde noen hadde sagt det til deg.
Sagt hva da?
Det er ikke bare monstre som vil prøve å stoppe oss, Percy.
Du er et forbudt barn.
Det er mulig at Zevs vil prøve å stoppe deg selv.
Luften er hans domene.
Prøver vi å reise gjennom den, er det som å servere deg på et sølvfat.
Nei, ingen nevnte det.
Jeg går og kjøper litt snacks.
- Jeg blir med. - Nei, du blir her.
Hvorfor det? Det lukter fælt her bak.
Det overdøver lukten av deg for monstrene, derfor blir du her.
Jeg vil stemme.
Hvem synes vi alle skal få trekke frisk luft
- og kjøpe snacks selv? - Vi stemmer ikke.
Er potetgull og brus greit?
Jeg synes ikke du skal få bestemme at vi ikke får stemme.
- Leit å høre. - OK.
Jeg stemmer nei på at vi ikke får stemme.
Grover, kan du hjelpe...
- vennen din? - Jeg vil ikke være den som avgjør.
Jeg har en bedre idé.
Du store min, for en humpete tur Jeg har noen venner
som krangler dagen lang Åh kjære! Stemningen er sur
Men vi klarer det sammen når vi synger en sang...
Hva holder du på med?
Det er samtykkesangen.
I andre vers blir vi oppmuntret til å si gode ting om hverandre.
Etter noen runder vil du bli forbauset over
hvordan kranglingen liksom bare...
forsvinner.
Greit med potetgull og brus?
- Samme for meg. - Ja, takk.
OK.
Stemmesystemet vårt funker ikke.
BIGOOF MANGO, APPELSIN, DRUE, KIRSEBÆR
Monstre kan ikke unngås helt.
De er mye vanligere enn du tror.
Det gjelder å se dem først før de ser deg.
Det er sant at de lettere legger merke til en mektigere halvgud.
Et barn av De tre store, Zevs, Poseidon og Hades,
er i størst fare.
Men det er ikke akkurat kreftene dine som tiltrekker dem.
Det er mer komplisert enn det.
De kan lukte frykt.
Det er det bier som gjør.
Det et monster kjenner på seg spørs litt på monsteret.
Visse er bedre på å merke utilstrekkeligheten din.
Andre, behovet ditt for heder, skammen din.
Det er viktig å huske at hvis du må konfrontere et...
så er den svakeste delen av rustningen din
det monsteret vil ta sikte på.
Ingenting vil stoppe dem, ikke engang døden.
Hvis dere hadde gjort jobben deres bedre,
hadde jeg nok ikke lagt merke til deg her så lett.
Hvis Thalia hadde gjort sin bedre,
hadde det nok ikke bodd en ekornfamilie i henne.
Var det derfor Hades sendte deg hit?
For å skryte av en jobb du nesten klarte bra én gang?
Ting har forandret seg.
Du er ikke den redde lille jenta jeg jaktet på for mange år siden.
Ikke innbill deg noe. Så redd var jeg ikke.
Kanskje ikke.
Uansett ser det nå ut til at du er akkurat det de sier om deg.
Athenes avkoms stolthet.
Kanskje det mest formidable halvgudbarnet i verden.
Hvorfor er du her?
- Jeg er her for å hente vennen din. - Hente ham? Hvorfor?
Jeg får bare ordrer.
"Hent ham hit, raskt og stille." Det var det jeg ble bedt om.
Lur ham til å gå av bussen, slik at jeg kan ta ham stille vekk fra alles øyne,
og du kan fortsette oppdraget ditt uten hinder eller byrde.
Vi vet begge at han ikke vil være til noe hjelp,
han kanskje til og med blir et hinder.
Noen barn må lære på den harde måten.
Jeg har ikke noe imot samtykke-ideen,
men jeg tror bare ikke sangen gjør det du tror den gjør.
Dere må åpne det vinduet! Nå!
Jeg tror ikke disse vinduene kan...
Å nei.
Gå, gå!
Forlat eiendelene deres og gå av bussen foran, alle sammen.
Unnskyld meg, frue.
Annabeth, kom nå!
Hei!
Vi er ferdige her. Vi drar!
Her framme et sted blir dette til en satyros-sti.
Hva er en satyros-sti?
Det er en vei gjennom villmarken. Satyros-utforskere bruker dem.
Vanskeligere å følge oss.
Det er fint, men hvis vi blir i villmarken,
- hvordan skal vi finne en telefon? - Hva trenger vi telefon til?
Så vi kan ringe leiren.
- Og få hjelp. - Vi trenger ikke hjelp. Det går bra.
Det går bra?
Vi har ikke kommet til Trenton engang, og vi vandrer gjennom en skog.
Visste ikke at det var skog i New Jersey,
men vi fant en. Jeg vil si det går det motsatte av bra.
Vi ble sendt på oppdrag av Orakelet, av gudene.
Trodde du det skulle bli enkelt? Selvfølgelig er det vanskelig.
Det er derfor bare få blir utvalgte.
Hvis vi ringer leiren, er det som å si at å velge oss var feil.
Det er helt greit for meg.
Alle gjør feil.
- Hvorfor er du så redd for den du er? - Hva?
Det er interessant at det faktisk var denne satyros-stien
min onkel Ferdinand tok
da han dro ut på oppdrag.
Hva mener du med det, redd for den jeg er? Jeg er ikke redd.
Jo, det er du. Du er ikke bare et barn.
"Bare et barn" gjør ikke det du gjorde med Clarisse i leiren.
Hades sender ikke ut toppfolka sine for å hente "bare et barn".
Du er en del av noe
som er så mye større enn vi ennå kan forstå.
Vi må fortsette fremover uansett om du liker det eller ikke,
- uansett om du vil eller ikke. - Du vil ikke ringe leiren, greit.
Men vi kan i det minste ringe moren din.
- Hva sa du? - Athene? Moren din?
Jeg kan ringe faren min, men vi er ikke akkurat på talefot.
Siden han har forsømt meg hele livet og sånn,
men du og moren din står vel hverandre nær, vi kan vel be henne?
Grover, kan du få kompisen din til å ta seg sammen?
Du kan ikke be henne, stemmer ikke det?
- Når snakket hun med deg sist? - Grover.
Jeg forstår ikke hvorfor du blander ham inn?
- Han er på min side. - Hvorfor tror du det?
Han er beskytteren min, det er jobben hans.
- Han var min beskytter først. - Først?
Hva mener du med først?
Veldig spennende å få gå i onkel Ferdinands fotspor.
Nesten like bra som å få snakke med ham igjen.
Thalia, Luke og Annabeth hadde en satyros-beskytter.
Det var deg.
Hvorfor sa du ikke noe?
Kjenner dere en lukt?
- Grover, jeg tuller ikke... - Nei, ikke jeg heller. Hysj.
Hamburgere.
Grover.
- Hva gjør du... - Noen steker hamburgere
ute i villmarken på en satyros-sti. Hvem det enn er...
er fra vår verden.
TANTE EMS HAGENISSEMARKED
Gi deg.
Hva er det?
Tante "Em" har en hage full av forsteinede folk.
Ja, dette er absolutt noen fra vår verden.
Noen som vil gjette hva "M" står for?
Vi stikker herfra, vær så snill, mens vi kan.
Du skulle ha akseptert tilbudet mitt da du hadde sjansen.
Tilbud? Hvilket tilbud snakker hun om?
Ikke i dag, venner.
Ikke i min hage.
Åh, fillern.
Hvis dere har noe som må løses, kan jeg vel hjelpe dere inne?
Alekto! Vil du være med?
Nei, jeg tenkte vel det.
Hun lar dere være i fred hvis dere er med meg.
Men hun drar ikke herfra heller,
for da må hun rapportere at hun mislyktes med å hente Poseidons sønn.
- Hvordan visste du... - Et forbudt barn har blitt anerkjent.
Hvor lenge trodde du det ville bli holdt hemmelig?
Det er en glede å møte deg, Poseidons sønn.
Jeg er Medusa.
Nei, Percy.
- Hun er et monster. - Vi velger alle hvilke som er monstre,
men akkurat nå, vil hun der slite dere i stykker...
mens jeg tilbyr dere lunsj. Valget er deres.
Tror vi kan stole på henne.
- Hæ? - Hva?
Jeg kan ikke forklare det, men...
Moren min pleide å fortelle meg om henne,
og poenget var alltid at hun ikke er det folk tror.
Og jeg stoler på moren min.
Så jeg går inn. Dere kan gjøre som dere vil.
Hva gjør du...
Dere er nok sultne.
Jeg satte frem snacks på bordet mens jeg lager noe ordentlig.
Er det trygt å spise?
Percy, jeg skal ikke lyve.
Jeg er så sulten at jeg tror jeg tar sjansen.
Takk for at du kom.
Dette er annerledes for meg.
Hvorfor?
Du er bekymret for at jeg bærer nag til deg
fordi du er Athenes datter?
Det trenger du ikke å være. Vi er jo ikke foreldrene våre.
Du og jeg har sikkert mer til felles enn du tror.
Vær så god, sitt, spis.
Hva er du da, om ikke et monster?
- En overlever. - Du må være litt mer enn det.
Det er en furie der ute som er livredd for deg.
Fordi hun vet hva jeg synes om henne.
Jeg liker ikke bøller. Når en sånn kommer på døra mi,
blir de værende der mye lenger enn de hadde tenkt.
Gaven jeg fikk av gudene var at ingen kan herse med meg lenger.
Det moren min gjorde mot deg var ikke en gave, men en forbannelse.
- Du er lojal mot moren din. - Ja.
- Står du ved hennes side? - Alltid.
- Er du glad i henne? - Selvfølgelig.
Og det var jeg også.
Det var jeg også.
Kjenner dere historien om hvordan jeg ble slik jeg ble?
Ja, jeg gjør det.
Gjør du?
Gjør jeg?
Athene betydde alt for meg.
Jeg dyrket henne, jeg ba til henne, jeg ofret...
Hun svarte aldri.
Ikke engang et tegn på at hun satte pris på min hengivenhet.
Jeg var ikke lik deg, kjære. Jeg var deg.
Jeg hadde nok dyrket henne sånn en hel livstid...
i stillhet.
Men så en dag kom en annen gud og brøt den stillheten.
Faren din. Havguden sa at han elsket meg.
Det føltes som om han så meg på en måte jeg aldri hadde blitt sett før.
Men da erklærte Athene at jeg hadde skjemt henne ut,
og jeg måtte bli straffet.
Ikke ham.
Jeg.
Hun bestemte at jeg aldri ville bli sett igjen
av noen som skulle overleve det.
Det var ikke det som skjedde.
Moren min er alltid rettferdig.
Gudene vil at man skal tro det, at de er ufeilbarlige.
Men de vil bare ha det alle bøller vil ha.
De vil at vi skal ta ansvaret for deres feil og mangler.
Det var ikke det som skjedde. Og du er en løgner.
Noe lukter brent.
Kan du hjelpe meg på kjøkkenet? Jeg tror maten er klar.
Grover...
vær klar til å stikke.
Hun pleier ikke å være sånn.
Jeg mener, litt sånn er hun, men det der var mye.
Hun vil bedra deg.
Folk som henne gjør alltid det før eller senere.
Jeg tror ikke hun er sånn.
Da vil du være et lett mål for henne når den tid kommer.
Hvorfor bryr du deg?
Moren din og jeg er som søstre på en måte.
Samme monster tok sikte på oss begge.
Så jeg føler meg beskyttende overfor deg.
Et monster?
Moren min snakket aldri sånn om faren min.
Hvor er hun nå, moren din?
Er hun trygg?
Nei...
det er hun ikke.
Og stoler du på at vennene dine vil hjelpe deg å gjøre henne trygg?
Vil de la deg gjøre henne trygg hvis det hindrer oppdraget deres?
Jeg kan...
hjelpe deg å fjerne dem fra situasjonen...
så du kan bli kvitt dem.
Hvis du ber meg.
Kom igjen.
Det er tre av oss, hun er én.
Hvis vi skiller lag, kan hun ikke følge oss alle.
- Jeg tror ikke det er så enkelt. - Det kan det være, her er planen.
Jeg flyr opp i lufta, fanger oppmerksomheten hennes.
Så snart dere hører meg si: "Maia", begynner dere å... Oi oi! OK!
Slå av. Ned.
Så vi trenger en ny plan.
Vi er ikke foreldrene våre, før vi velger å bli som dem.
Dere to har valgt.
En datter av en selvgod mor, som selv har valgt selvgodhet.
Og du, du kunne ha vist faren din
hva det betyr å stå opp for noen du elsker.
Du kan velge å redde moren din istedenfor å stå til tjeneste for faren din.
Hvis ingen av dere vil hjelpe å lære ut disse leksene,
må dere kanskje selv bli leksene.
Når jeg sender statuene av dere til Olympos...
kanskje poenget mitt blir enda tydeligere da.
Reis deg opp.
La oss kikke på deg.
Jeg tenkte ikke så nøye gjennom dette!
Nå!
- Hørte du det? - Gikk det bra?
Sa du noe?
- Åh, jøss. - Fant du det?
Håper det.
- Vil du at jeg skal ta over? - Nei, jeg klarer det.
Bare sørg for at det peker i rett retning før
du tar av lua mi.
- Bra tips. - OK.
- Jeg har litt mye på meg... - Så klart.
Hva er det?
- Onkel Ferdinand. - Å nei.
Jeg er så lei for det, Grover.
Han kom ikke lenger på oppdraget sitt.
Vi har ikke nådd Trenton ennå. Men se på ham.
Han er ikke som de andre, han...
Han ser ikke redd ut.
Brukte du hodet til å bli kvitt Alekto?
Ja.
Bra.
Det var bra gjort.
Vi bør nok komme oss av gårde. Det blir snart mørkt.
Men hva skal vi gjøre med hodet?
Jeg drepte nettopp en furie med det, og jeg prøvde ikke engang.
Vi kan ikke forlate det her så andre finner det.
La lua være på og begrav det i kjelleren,
der er det nok trygt.
Greit.
Nå, kan vi snakke om et større problem her?
- Hvilket problem? -"Du kunne ha reddet moren din."
Hun sa det til deg, som dere hadde pratet om det.
- Er moren din i live? - Hun er med Hades.
- Men takk for at du bryr deg. - Dere, hold opp nå.
Jeg blir bekymret. Hva gjør du egentlig på dette oppdraget?
Og hvorfor får jeg vite dette av Medusa?
OK, mens vi snakker om det, "Du skulle ha akseptert tilbudet mitt?"
Hva tror du det handler om?
Og vi må få vite det av Alekto?
Det er nok!
Lua var en gave fra moren hennes.
Det er det eneste hun eier som knytter dem sammen.
Du burde bry deg om det.
Men hvordan sørger vi for at det er trygt?
Vent nå litt.
Og du da? Moren hans er i live.
Kan du tenke deg hvor forvirrende det er for ham?
Å føle at han må velge mellom verdens skjebne
og skjebnen til den eneste personen som noensinne har brydd seg om ham?
Hvorfor snakker du sånn?
Fordi jeg hele dagen har prøvd å holde oppdraget på rett kjøl
uten å gjøre dere opprørte.
Men kanskje vi må bli litt mer opprørte før vi går videre.
Hun stilte deg et spørsmål i skogen,
og du ga aldri et svar. Hva er du så redd for?
- Hva snakker du om? - Du hørte hva jeg sa.
- Jeg vet ikke. - Jeg tror du vet.
Du har kranglet med både henne og meg.
Fordi Orakelet sa at en av dere skulle bedra meg, OK?
"Du vil bli bedradd av en venn, såkalt,
og mislykkes med å redde det viktigste av alt."
Det var resten av det hun sa.
Jeg valgte henne fordi jeg ikke trodde vi noensinne kunne bli venner.
Og jeg valgte deg fordi jeg trodde at den eneste jeg kunne stole på,
uansett hva, var deg. Og nå føler jeg meg helt alene.
Hva skal jeg tro, hvem kan jeg stole på?
Jeg mente det ikke sånn.
Alekto tilbydde å hjelpe oppdraget vårt hvis jeg ga deg til henne.
Hva sa du da?
Jeg drepte søsteren hennes.
Medusa tilbydde å hjelpe meg å redde moren min hvis jeg bedro dere to.
Hva sa du da?
Jeg halshugget henne.
Dere valgte ikke å bli halvguder.
Vi valgte ikke dette oppdraget.
Men vi kan bestemme at så lenge vi tre er sammen...
er ingen av oss alene.
Og hvis vi ikke kan gjøre det, kan vi like gjerne vende tilbake til leiren.
For da vinner vi ikke.
Tror jeg vet hva vi skal gjøre med dette.
Hermes Express frakter slike ting overalt.
Noe av det fraktes til Olympos.
Percy, du kan ikke sende Medusas hode til Olympos.
Hvorfor ikke?
- Fordi gudene ikke vil like det. - I det hele tatt.
- Sånn på ordentlig. - Hvorfor ikke?
Det er det man gjør med farlige ting.
Som batterier, man sender dem tilbake der de kom fra.
Dette er en dårlig idé.
- De vil synes det er uforskammet. - Jeg er jo uforskammet.
- Ja, men ikke vi. - Virkelig ikke.
Medusa prøvde å avspore oppdraget vårt. Hun står i strid med moren din.
Når du ser på det sånn,
er det nesten som en hyllest eller noe, ikke sant?
Og i tillegg...
hvis vi gjør det, får du beholde en del av moren din.
Takk.
Det var ikke akkurat dette jeg mente med å velge hverandre.
Det er overhengende farer her som ikke kan...
Du skal synge sangen, ikke sant?
Greit.
Du store min...
- for en humpete tur, samtykke... - Ja ja.
HERMES EXPRESS BEHANDLES FORSIKTIG
GUDENES OLYMPOS EMPIRE STATE BUILDING, 600. ETG.
NEW YORK, NY MED VENNLIG HILSEN PERCY JACKSON
New York City...
Fjellet Olympos’ hovedvei.
Dere kommer ikke til å tro dette.
PERCY JACKSON OG OLYMPIERNE
Du bør flykte nå.
Var det kimæren?
Poseidon har aldri hjulpet meg før.
Han skulle ikke begynne nå.
Oversatt av: Ann-M. Garsed