ÅR 2054 PLANETEN NIFELHEIM
Hur överlevde jag det där?
Det var ett jävla fall.
Åh, helvete. Min komradio har dött.
Mitt underställ med.
Jag borde ha gått av på hälften och dött på vägen ned,
istället för att sakta förvandlas till en köttglasspinne.
Timo?
Timo!
Timo, jag är här nere.
Timo.
Mickey?
Timo!
-Timo, jag är här nere. -Mickey.
Har du inte dött än?
-Nej. -Vänta.
Åh, helvete.
Din eldkastare fungerar än.
Inte en enda repa.
Det var bra att jag kom ner hit.
Vapenförrådskillarna blir glada.
Du, jag lämnar in den, okej?
Jag kan ta den.
Du blir inte sur väl? Att jag bara tar den här?
Jag menar, det ser inte bra ut för dig, eller hur?
Och repet räcker bara hit.
Det är lugnt.
Du behöver inte chansa.
Ja, det är det jag menar.
Och de skriver ju ändå ut dig imorgon igen.
Ja.
Du, Mickey.
Ja?
Hur känns det att dö?
Du måste vara van vid det nu. Men ändå…
Hur många gånger är det?
Är du Mickey 16?
Sjutton. Idiot.
Arton efter den här.
Tja, det var kul att känna dig, ha en fin död.
Syns imorgon.
Åh, fantastiskt.
Varför inte?
Den är ganska stor.
Hoppas den sväljer mig i en munsbit.
Det måste vara bättre än att sakta frysa ihjäl.
Antar jag.
Eller kanske inte.
Men de bara skrev ut mig igen, varje gång jag dog.
Alla mina data har sparats och jag får en helt ny kropp.
De laddar regelbundet upp mina minnen
och mina personlighetsdrag
och sätter in dem i min hjärna igen.
Det är en galen teknik, kompis.
Vi kan säga avancerad.
Väldigt avancerad.
Ja.
Åh, kom igen, kom igen.
Vänta. Kan du vänta en minut?
Bara… Lugna dig. Lugna dig.
Slappna av, andas. Precis så, andas.
Ja!
Hela grejen med att skriva ut min kropp och sätta tillbaks mina minnen i den,
var, ärligt talat, så löjligt mycket före sin tid
att det orsakade så många etiska bråk
och religöst pladder
att det förbjöds på jorden
och de tillåter det nu bara i yttre rymden för de Utbytbara.
Som mig.
Så fort vi var ute ur atmosfären
fick jag jobba arslet av mig hela vägen till den här planeten.
Jag fick uppdrag efter uppdrag.
Tekniska, vad händer? Den extra kabeln är redan här.
Saken är, Mickey…
Medicinska, vill ni berätta det?
Berätta vad då?
Hej, Mickey. Hur är det?
Upplever du svindel, illamående eller yrsel?
Jag är nog lite yr.
Det blir bara värre, Mickey, du kommer att få hög feber.
Ärligt talat så utsätts du just nu för otänkbara strålningsnivåer
vilket är skälet till att vi skickade ut dig från första början.
Okej.
Beskriv dina symptom för oss.
Jag vill gå igenom några saker
på vår strålningschecklista först.
Hur lång tid tar det innan huden börjar brännas?
Hur lång tid tar det innan du blir blind?
Och, förstås, hur lång tid tar det innan du dör?
Det är det vi verkligen vill veta.
En gång på naturvetenskapen i fyran
var jag inte så snäll mot en labbgroda.
Så det här måste vara mitt straff.
Mickey, ta av dig handsken
så att jag ser vad som händer under rymddräkten.
Wow! Såg ni det där?
God morgon.
Du måste dricka mycket, Mickey.
Du kommer att känna dig extremt uttorkad.
Arkady, jag tror att dosen var för hög.
Vem bryr sig, Dorothy? Han är död om 10 minuter.
Se till att ta alla blodprov.
Han kommer att blöda från alla kroppsöppningar.
Se till att ta separata prov från varje hål. Okej?
Och fortsätt att ladda upp minnena under tiden.
Den här Mickey är speciell, du vet det, visst?
Du kommer att leva kortast av alla Mickeyar.
De sa det. Tio minuter.
Faktiskt, goda nyheter, det är närmare 15.
Mycket bättre, eller hur?
Jag hade varit snuskigt rik om jag haft en livförsäkring,
förutom den uppenbara haken: Utbytbara kan inte försäkras.
Vi har ingen sjukförsäkring, inga fackföreningar, ingen pension.
Jag blir inte förvånad om du vid det här laget tänker:
"Tja, varför utsätter du dig då för det?"
Tja, därför att en vän påstod
att macaroner en dag skulle sälja bättre än hamburgare.
Och för att jag litade på den usla vännen och tog ett enormt lån
från en underbar gentleman för att öppna en macaronbutik.
FYRA OCH EN TREDJEDELS ÅR SEDAN - JORDEN
Åh, helvete.
Okej, okej, lugna ner er.
Jag vet att ni har fyra veckor kvar.
Se det här som en utflykt bara.
Ett smakprov på vad som väntar er om ni inte betalar tillbaka i tid.
Och, det är inte så att ni är upptagna,
nu när er macaronbutik har gått omkull.
Det är en uppvisning det här, en uppvisning.
Budskapet är tydligt, jag fattar:
"Pengarna är sena."
De kommer. Två stycken…
Darius Blank. Namnet jag önskar att jag aldrig hade hört.
Herr Blank bryr sig inte om pengar.
Han har massor.
Byggnaden är bara en av många.
Att se sina försumliga låntagare dö, njuta av dödens detaljer…
Det, är vad han verkligen gillar.
Budskapet är tydligt. Det räcker nu.
Det… Jag fattar.
Du vet, två veckor är allt som behövs.
Allt som behövs. Och det kommer mer, det kommer mer pengar…
Mer pengar är, är, är…
Vi tog fast honom där för fyra dagar sedan i Ulan Bator, Mongoliet.
Ser dyr ut.
Ni kan vara säkra på att vi jagar de som missar förfallodatumet
till jordens ände.
DEN ENDA UPPDRAG NIFELHEIM
Så vi behövde lämna jorden.
Ingenting gick som jag ville och jag har ingen familj som är beroende av mig.
Så jag ansökte till koloniexpeditionen,
men det var typ en miljon andra som hade samma idé.
Det var som om hela den ruttna planeten flydde från något.
Jag gissar att alla har pengabekymmer.
Men hur som helst, vi var tvungna att komma med,
för det var säsongens sista omgång.
Oändligt många vill desperat lämna jorden.
Det är tydligt att anti-migrationisterna talar för döva öron
när de insisterar på att fixa jorden
istället för att riskera liv genom att migrera till en annan planet.
Det känns som om de passionerade sökanden redan är på väg ut i yttre rymden.
Och än viktigare, den här expeditionen
leds av den tidigare kongressledamoten Kenneth Marshall,
som förlorade de två senaste valen.
Försöker den misslyckade politikern etablera ett kungadöme bortom stjärnorna?
Var det tack vare hans fanatiska anhängare som han sponsrades så generöst
av en viss religiös organisation tillika bolag?
Så många obesvarade frågor.
Vi pratar med folkmassan.
Ursäkta, stödjer du Kenneth Marshall?
Det gör jag, helt klart.
Jag stödjer honom till fullo.
Jag är "Den enda".
Representerar du Marshalls?
-Jag är från EC 20… -Seriöst.
Så Marshall tittar på oss?
-Åh, herregud! -Välj mig.
Jag svär, snälla, välj mig.
Expeditionen behöver unga, hälsosamma människor.
Mina damer och herrar, idag har vi ännu en måttlig sandstorm.
Endast gate tre är öppen.
Vänligen besök vårt stånd för skyddsglasögon och masker.
Som alltid, fem procents rabatt vid betalning med Marshall Pay.
De andra expeditionerna valde mig inte, men de har fel, jag lovar.
Jag lagar toaletter. Bakar pepparkakor. Snälla, välj mig.
Ta oss till den rena planeten.
Ta mig med!
Utbytbar.
Ansöker du om att bli en Utbytbar?
Seriöst?
Läste du igenom hela ansökan?
Ja.
Jag skulle ha läst den.
Jag menar, jag hade inte mycket till val.
Jag har inga formella kvalifikationer.
Jag är inte bra på något.
Sedan fick jag veta att Timo hade paxat
platsen som flitterpilot.
Han fick övningskörningstillstånd några veckor tidigare.
Jag har ingen aning om vad han sa för att lyckas med det,
men hatten av för honom.
Ursäkta.
Håller de på och bygger om?
Ursäkta, vad?
Hör du inte en…
…motorsåg?
Nej.
Jag ville sticka fort som fan.
Någonstans dit ljudet inte kunde följa mig.
Långt ut i yttre rymden.
Har du läst igenom allt?
Ja.
Du har läst det, så du vet, okej?
Det är ett ganska extremt jobb.
Men det är också kul.
Jag ska förklara.
Jag blev så distraherad av doften… Doften av hennes hår.
Det var som om den fick mig att minnas något jag sedan länge glömt.
Den enorma cisternen på nedre botten kallas cyklern.
Den tar rymdskeppets organiska avfall…
…äppelskal, kycklingben, ruttna ägg,
döda kroppar, mänskligt avfall, allt sådant…
…och kombinerar, förfinar och återvinner det
och skickar en del till den här skrivaren.
Råmaterial för en människokropp.
När du dör, och kommittén godkänner det,
skriver den ut en ny version av din kropp inom 20 timmar.
Klä av dig och byt om till den här.
Jag hörde inget av vad hon sa.
Det var som om alla mina sinnen fanns i min näsa.
Som déjà vu på riktigt, men med en doft.
Vi kommer att skanna alla dina biologiska data.
Det betyder att vi skriver ut dig precis som du är just nu.
För alltid.
Det är bäst att jag klämmer den här.
Annars kommer den med hela tiden.
Jag är glad att hon inte kände till den på min rumpa.
Efter att hon skannade mig så laddade hon upp mina minnen.
Kallade det en "säkerhetskopia av min personlighet".
Det görs en gång i veckan
så att jag inte har några större luckor nästa gång.
Förr i tiden hade det behövts en hårddisk
lika stor som ett storkökskylskåp för att kopiera en vuxen hjärna.
Idag, bara den här lilla. Smart va?
De injicerade en speciell blandning,
som väckte en massa gamla minnen till liv.
För många minnen.
Vi var på väg hem från mataffären.
Jag ville sitta fram.
Jag var tillräckligt stor.
Och det var då jag såg den röda knappen.
Jag tryckte på den och hon dog.
Sätt den mot huvudet och tryck av.
Det är det slutgiltiga kravet för att bli en Utbytbar.
Bevisa att du tror på systemet.
Från och med nu måste du vänja dig vid att dö.
Det är ditt jobb.
Jag påbörjade den fyra och ett halvt år långa resan som Mickey 1.
När man är fast på ett rymdskepp så länge
så blir mat ens allt.
Varning, Mickey 1.
Sju kalorier över den nuvarande ransonen.
Den där första dagen i matsalen
började jag ifrågasätta mitt beslut.
Rummet var fullt med folk som åt skitmat,
och det var dödstyst, man kunde höra en nål falla.
Tills att Kenneth Marshall och hans fru Ylfa kom.
Och en hel massa folk blev helt galna.
Jag tänkte: "Vad i helvete gör jag här?"
Men det var då jag såg henne.
Nasha.
Det var första gången jag såg Nasha Barridge.
Första dagen på denna långa resa.
Tal! Tal! Tal! Tal!
Okej, det räcker. Det räcker.
Fortsätt så i en minut så gör ni er av med fem kalorier.
Det är två procent av den dyrbara måltid ni äter just nu.
Som ni vet är vår högsta prioritet
att spara på matresurserna tills vi anländer Nifelheim,
för att maximera vår överlevnadsstatistik.
Så, lyssna.
Sex, till exempel.
-Varje… -Gång.
…gång förbrukar otroliga 100 kalorier.
-Minst. -Minst.
Beroende på deltagarna är tid gånger friktion lika med…
Poängen är att Kenneth förespråkar
ett förbud mot all sexuell aktivitet på skeppet.
Va?
Jag har inget emot det.
Älskling, det kanske inte är läge just nu?
Älskling, förlåt. Jag försökte bara hjälpa till.
Nej. Det är okej.
Är det okej? Ska jag ta i hådare?
-Ja! Ja, ta i hårdare. -Okej.
Medpionjärer,
när vi väl har anlänt till Nifelheim och säkrat vår matproduktion
kommer vi att lansera den största sexfrämjandekampanjen i historien.
Ni kommer att så er vildhavre över hela planeten.
Först överlever vi! Sedan blomstrar vi!
Sedan går vi framåt och förökar oss!
Fortplanta arten!
Vi ska invadera landet!
Marshall! Marshall! Marshall!
Så vi började invadera.
Med kärlek.
PLANETARISKA NYCKELSTÄLLNINGAR
Och, ledsamt nog, är det…
Ja. Och nu den här.
-Åh, ja. -Kom igen, den är inte så stor.
Förlåt.
De fyra åren hade känts som 40 om det inte hade varit för Nasha.
Hon stannade hos mig under de bästa tiderna…
…och fanns vid min sida under de värsta.
Inte alla hittar en själsfrände som henne.
Det hade aldrig hänt om jag inte hade gått ombord på rymdskeppet,
så länge leve den store lånehajen, Darius Blank.
Tack, Darius.
Men jag la inte av mig.
Jag var jätteupptagen med att ta hand om Nasha
och hon är en allt-i-ett-agent på elitnivå.
Det är inte lätt att stötta någon
som är både soldat, polis och brandman.
Men vad hon ser hos mig har jag ingen aning om.
Jag är bara tacksam.
Men utanför dörren
var skeppet fullt av… skitstövlar.
Hej! Mickey, eller hur?
Får vi fråga…
Jo… Hur känns det att dö?
Du vet, när de skriver ut dig igen?
Ja, hur känns det?
Kom igen, säg det bara. Vi vill veta.
Tänk dig att tillbringa åratal…
-…tätt inpå idioterna. -Han säger inget.
Det knuffar en över kanten.
-"Döda mig först!" -"Över min döda kropp."
Ibland behövde Nasha,
en exemplarisk invånare…
…gå emellan och påminna oss…
-…om att vi var en enda lycklig familj. -Över din döda kropp?
-Vart tror du att du ska? -Som skulle hjälpa varandra.
Hålla varandra om ryggen.
-En tätt sammanlänkad gemenskap. -Vad säger du?
Och kommittén har minskat Mickey 9:s ransonering med hälften
och gett honom i uppdrag att manuellt rengöra cyklern tills vidare.
Grattis, kompis!
Hej, Mickey.
Du måste vara hungrig. Ta lite till.
Tack, Kai.
Har du bytt schampoo?
Schampoo?
Det finns bara ett schampoo här.
-Tack. -Okej.
Det var en väldigt lång resa…
-…i en härlig gemenskap. -Hej.
Men Nasha var så klart den enda för mig, du vet.
På riktigt.
Och angående mitt enda jobb så var jag stolt över det.
Jag kände mig som en del av laget.
Matthew! Matthew!
-Jag är på sista nivån! -Kom igen, snabba dig!
Snabbt!
Mina bröder…
-Och systrar. -Och systrar.
Vi har kommit långt. Fyra år tillsammans på det här rymdskeppet.
Och jag, vi, älskar er som en familj.
Och här är vi nu.
Precis nedanför oss väntar vår alldeles egna renlevnadsplanet.
Vad fan är det för fel på honom? Så irriterande.
Han kanske har flunsan eller något?
Som orörd vaniljglass.
Vidrörd för allra första gången.
Det kommer att vara jättekallt.
Den som går ned först kommer att frysa ihjäl.
Precis så, Mickey. Djupa andetag. Fyll lungorna.
Föreställ dig ett okänt virus i luften
och du suger in varenda liten mikroskopisk partikel.
Virusen fyller varje enskild lungblåsa.
Jättebra!
Jättebra! Fantastiskt.
Det fanns verkligen ett okänt virus i luften.
Ett dödligt ett.
VIRUSPROV FRÅN NIFELHEIM
Dorothy! Dorothy!
Åh, vänta. Han lever.
Vad spelar det för roll?
Jag mår fint.
Tack.
I slutändan, tack vare att labbråttorna Mickey 12, 13, 14, 15 och 16
blev knivhuggna, gasade, dumpade och brända, fick vi ett vaccin.
Min stora gåva till mänskligheten.
Och på så vis behövde vi inga syrgasmasker
och kunde se våra andetag framför oss.
Titta där, Jennifer. Urlöjligt.
Tänk att vi fortfarande bor där.
Eller hur!
Vi har varit framme jättelänge
och vi äter fortfarande samma färdigpackade skitmat.
Exakt, vi borde bygga lägenhetskomplex.
Odla grödor snarast.
-Visst. -Så vår vildhavre…
…invadera landet och föröka arten.
Det är svinkallt.
Titta på färgen.
-Ja. -Så vacker…
Han är en sådan jubelidiot. Lär dig att ramla rätt.
-Är du okej? -Ja, ingen fara.
Kom igen.
Hur ramlar man rätt?
Titta på Kai. Hon gör det perfekt.
-Jaså? -Håll käften.
Kai. Vad är det?
Åh, herregud! Vad är det där?
Åh, herregud!
-Ta bort den! Ta bort den! -Mickey!
Vad i helvete, hörrni? Vad i helvete? Vad i helvete?
Vad var det? Vad tusan var det?
Vet inte, men det är fler där.
-Vad… -Vi sticker.
Kom igen, Mickey!
Kom igen. Rör på dig!
Jennifer!
Tack.
Mickey. Mickey, det är Marshall.
Ditt förbannade, värdelösa lilla rövhål!
Du är en Utbytbar!
Du är här för att bli utbytt, fan ta dig!
Och varför är Jennifer Chilton, en värdefull, fruktsam kvinna…
-…död och inte du? -Kom till mig.
-Älskling, prova. -Låt mig vara.
Det vill jag veta. Vidrigt.
Ärligt? Gillar du inte min sås?
Nej, nej, nej, älskling.
-De där, kolla på dem. -Vad fan händer?
De är vildsinta, eller hur?
Hungriga, snarare.
Du där! Stå still. Rör dig inte.
De trängtar efter mänskligt kött.
De krälar.
Älskling, det är perfekt.
Vi kallar dem "krälare".
Jag ska kalla dem "krälare". Jag kallar dem "krälare".
Preston, lyssnar du?
Utbytbar, jag har beslutat, och kommittén,
att din ranson kommer att halveras i fortsättningen.
Så, mitt skift fördubblades.
Fjorton timmar om dagen, sju dagar i veckan,
tills jag kom tillbaka med ett prov från en krälare.
Timo! Timo!
Mickey, sexiga tuggisar, din favorit.
Jag valde dem själv. Smaklig måltid!
Hur överlevde jag det där?
Mickey!
Har du inte dött än?
Hur känns det att dö?
Till och med den sjuttonde gången hatar jag verkligen att dö.
Fortfarande.
Alltid.
Varje gång.
Bon appétit.
Var är jag? Vad är det som händer?
Skrivs jag inte ut?
Jag är fortfarande 17.
Varför åt den mig inte? Jag var ju avsvimmad.
Såg jag inte tillräckligt god ut?
Åh, jag fattar.
Den sparade mig till ungarna.
Vilken fantastisk mamma.
Snälla, låt det gå snabbt.
Kom igen, ungar, stora tuggor. Stora tuggor!
Vart för du mig nu?
Har mitt kött blivit skämt efter alla utskrifter?
Hallå!
Mitt kött smakar fortfarande bra.
Mitt kött är prima.
Jag smakar bra.
Lämna mig här mitt i ingenstans…
Det är inte schysst!
Hallå! Hallå!
Stanna!
Hallå!
Hallå. Hallå!
-Fortsätt! Ta in den! Ta in den! -Hallå, vänta! Stanna!
Nej! Du kommer inte igenom.
-Va? -Jag sa stanna.
-Vad är det? -Vad är det nu då? Helvete!
Du, kolla så stor stenbumlingen är. Är du blind?
Du har inte tillåtelse att ta in den.
Tror du att du får igenom något så stort här?
Forskarna efterfrågade den, så skäll inte på mig.
Om du försöker få in den och repar
porten, min port, då är det ditt ansvar.
Mitt ansvar? Hur då? Skyll på forskarna.
Jag har tydliga order om att ta hit den som den är.
Jag bryr mig för i helvete inte.
De sitter i möte, jag kan inte nå dem.
Jag tar inte skulden för det här. Varje gång du kommer hit,
genom min port, så beter du dig som om du äger den.
Det här skitstället?
Håll käften för fan, okej?
Alltså, du behöver ett ligg.
Fan ta dig!
Helvete, Mickey!
Jag trodde inte att du var ute idag.
Vänta. Är klockan så mycket?
Är klockan 15.30? Det kan inte stämma.
Det stämmer, det är den.
Rakt fram, kör rakt.
Minns du när jag gick ut?
-Vad sa du? -Kör rakt.
Nej. Nej, nej, vänta, Buzzard. Inte så. Jösses!
Stäng av huvudbrytaren. Knappen. Hallå!
Nej, nej, inte så. Stopp! Stopp!
Helvete! Vad sa jag precis?
Jävla pundhuvud.
-Se upp. Linjen ut. -Hej, Steve.
Det är dags igen.
Era drömmars middag med Kenneth Marshall.
Vem kommer att bli månadens hedersgäst?
En fantastisk överraskning väntar.
Håll i hatten, för lyckans duva
kanske kommer flygandes med en inbjudan till just dig.
Från duvan, med kärlek, klart slut.
Vad är det här?
Varför är du inte död?
Åh, nej. Åh, herregud. Åh, herregud.
Nej, nej, nej.
Är du 18? Skrev de ut dig idag?
Vad i helvete är det som pågår? Timo påstår
att du borde glida ur rövhålet på en krälare ungefär nu.
Måste du lägga fram det så?
Åh, herregud. Jag sitter i skiten.
Vad menar du?
Vi är Flertal.
Jag måste döda dig.
Döda mig?
Jag menar, borde du inte döda dig själv om en av oss måste dö?
Det har gått typ två timmar sedan de skrev ut mig.
Jag har knappt levt.
Tja, jag dog aldrig, så du räknas inte.
Stick tillbaka till cyklern!
Flertal. Var ska jag ens börja?
Mänskligheten är inte utrustad för
de lagliga och etiska följderna av den mänskliga utskrivningstekniken.
FYRA OCH TVÅ TREDJEDELARS ÅR TIDIGARE - JORDEN
Vänligen berätta för mig
om någon av er ärligt kan garantera
att tekniken inte kommer att missbrukas?
Ingen på forsknings- och utvecklings- avdelningen kom på ett övertygande svar.
Men kärnan i problemet var att en av hjärnorna bakom människoutskrift
visade sig vara en tvättäkta psykopat,
Alan Manikova.
Jag tror att det är han.
Är du säker?
Det skedde en radda riktigt brutala mord
som riktade in sig på hemlösa, och det fanns bara ett ögonvittne.
Men beskrivningen stämde precis på Alan Manikova.
Polisen trodde sig ha gärningsmannen, men Manikova hade vattentätt alibi.
Vid tiden för mordet
satt han i sminket inför ett barntvprogram.
…kom och hjälp mig med de röda och vita blodcellerna, tack.
Men polisen visste var han bodde. När de kom dit
hade de med sig två par handbojor och arresteringsordrar.
De var honom tätt i spåren. Eller snarare, dem tätt i spåren.
Vem av er är original-Manikova?
Du?
Eller du?
Japp, det fanns två av dem.
En för mordet och en för alibiet.
Manikova hade skrivit ut en till Manikova utan att bolaget visste om det.
Så här kommer en fråga till er,
är de medbrottslingar eller följde en av dem den andres order?
Är de separata, enskilda brott, eller var de en och samma person från början?
Får de dela på matportionerna i fängelset eller får de en hel måltid var?
Polis, experter inom lagväsendet, filosofer, ingen kunde svara på det.
Men medan Manikova 1 och 2 satt inlåsta i förhörsrummet
mördades en till hemlös man brutalt.
Hör och häpna! Manikova 3.
Jag tror att det var en sensationslysten skvallerreporter
som kallade dem Flertal, eller så var det en professor eller något.
Vem det än var, så fastnade det.
Och snart spred ordet "Flertal" rädsla och förakt.
Flertal är en styggelse. De förstör den naturliga ordningen.
Varje själ bör endast ha en kropp. Eller hur?
En själ, en kropp.
Herren välsignar endast samspelet mellan ett och ett.
Den f.d. kongressledamoten Marshall har en poäng värd att beakta.
Det vore synd att inte utforska
hur vi kan använda den här avancerade teknologin.
Jag mottog gladeligen inbjudan från kommittén.
Du kallades inför rätta, herr Marshall.
Visst, visst. Hur som helst,
vill jag ta möjligheten i akt att tala som Expeditionsbefälhavare.
Utskrift av människor är en synd.
Flertal är djävulens verk.
Men jag har funderat på hur vi kan uttnyttja
denna styggelse till vår gemensamma ekonomiska gagn.
Jag föreslår…
…noggrannt kontrollerade människo- utskriftsförsök långt bort från jorden.
Och att begränsa individerna till en per expedition, per planet,
under benämningen "Utbytbar".
Flertal, om Flertal finns…
Vi undanröjer varje anstötlig individ
i helhet, kropp och själ, för allmänhetens bästa.
På Nifelheimexpeditionen kommer alla Flertal omdelbart
att arresteras, avrättas och raderas för alltid.
Mitt huvud.
Vem i helvete är den här killen?
Nasha berättade att Mickey 3 var gnällig och klängig.
Nummer 5 var obeslutsam.
Och tydligen var Åtta väldigt irriterande och ganska puckad,
men ingen av dem var kompletta galningar.
Till och med den här galningen är rädd för att vara ett Flertal.
Raderad för alltid.
Försöka göra sig av med mig i cyklern.
Om en av oss måste bort…
…så är det inte jag.
Dela den! Dela den!
Dela, dela, dela!
-Va? -Dela den. Dela!
Jag delar med dig.
Vi delar ransonen. Vi kan dela på arbetet med.
Och vi kan turas om att dö.
Och du är 18, så du tar alla jämna nummer
och jag tar 19, 21 och de ojämna numren.
Är du rädd för att dö?
Typ, ja.
Du har dött många gånger. Vad är du rädd för?
Fram tills nu har jag dött…
…och sedan fötts på nytt, du vet.
Det kändes som att det var jag som levde vidare.
Men nu…
…när jag dör…
…så är det slutet för mig.
Det blir du som fortsätter att leva.
Fattar du vad jag menar?
Jag gillar inte dig.
Du är en jävla mes.
Men jag är du.
Jag är inte du.
Jag tänker inte leva ditt liv.
Jag ska döda dig.
Vad i helvete, kompis? Försöker du få oss upptäckta?
De har inte ens några kameror. Ta av den, fårskalle.
Amatör. Är det din första gång?
Nej, nej.
Det är de rena grejerna, visst? Outspätt?
Vem tar du mig för?
Det här är rent, outspätt Oxy.
Jävligt sällsynt.
Det finns bara två Oxyzofolkapslar i varje eldkastare, kompis.
Vad är det?
Jag känner det.
Vad gör du?
Så där gör man inte. Öppna den.
Borde vi inte bara döda den jäveln?
-Jag skojade bara… -Va?
Se inte så förvånad ut. Dina minnen är mina minnen.
Pengarna han blåste oss på.
Den jäveln tecknade de flesta av lånen i vårt namn.
I Darius Blanks liggare är det vi som är skyldiga.
Den faktan behöver kontrolleras.
Ha så kul.
Vi dödar honom.
Är du galen? Han är typ min enda vän.
Vän? Samma barnhem betyder inte ett skit.
Vänta, vänta.
Timo.
Mickey, vad…?
Har affärerna fått ett uppsving?
Vad snackar du om?
En till pundare på ingång.
Timo!
Hallå! Är du knäpp?
Vänta du bara. Jag ska döda dig! Vad i helvete!
Kom längre ner!
Jävla idiot.
Okej.
Okej. Kom igen.
Mickey, hjälp mig.
Vad är det? Varför är det så rött? Det ser hett ut.
Vad gör du?
Jag vill att du ska prova på att dö,
din jävla idiot.
Va?
Kom igen!
Sluta. Sluta!
Är det där Mickey? Hallå, vad händer?
Mickey, vad gör du här?
Timo ramlade i av misstag, men han är okej nu.
Vill du fortsätta langa, ditt rövhål? Vakta din tunga.
Vad hände? Är du okej?
Vad har hänt med din hand?
Jag skulle slänga sopor och ramlade ned i hålet.
Mickey räddade mig.
Jag blev nästan cyklerdamm.
Du…
Är du okej?
Du skulle ju stanna i sängen, du blev ju nyss utskriven.
Ja, jag borde ha gjort det.
Har du hört ryktena?
En kille langar outspädd Oxyzofol.
Va? Det är helgalet. Det kan inte stämma.
Mellan oss två, Timo,
en droppe innan läggdags för att ta udden av det, jag fattar.
Men den rena skiten är att gå för långt.
Ja, absolut. Det är illa.
Nasha, följ Mickey hem. Jag ska bara fixa det sista.
Ja. Tack. Vi ses imorgon.
Tja, idag känner jag mig som B6.
B6?
Ja.
Flygande Nasha?
Det är helt klart rätt plats för den.
Vad är det med dig?
Du är inte dig själv.
B6?
B6 var vår, Nasha.
Mickey?
Hej, kompis.
Jag var på väg för att hämta dig.
Du ser bra ut, Mickey.
Ja, sir. Okej.
Stå där. Lägg armen runt, tack.
Fantastiskt. Bra. Le stort, Mickey, snälla?
-Håll där. -Ja, le. Bra.
Förlåt. Kan du stå… Bra, tack.
Okej. Tagning.
Gratulerar.
Månadens lyckliga vinnare, den tursamme själ
som får privilegiet att dinera…
Mot kameran… En privat middag
med den ende Kenneth Marshall är…
Titta mot kameran.
Är Mickey.
Bra. Le stort.
Le.
Så. Underbart. Okej, bryt.
Marshall vill att du kommer snarast.
Han har förberett en festmåltid.
Herren välsignar dig sannerligen idag, Mickey.
Jag måste gå till mitt rum först.
Du får äta dig proppmätt, Mickey.
MÅNADENS "'DEN ENDA' HEDERSGÄSTEN"
Jag slår vad om att det där puckot redan dreglar över hela min Nasha.
Det är vidrigt.
Än mer vidrigt är det att jag dreglar
över tanken på filén jag beställde till Marshalls middag.
Det är så fel!
Så kul att du gillar den.
Hur smakar såsen?
Förlåt, förlåt. Vänligen fortsätt.
Ja, ja, Mickey.
Lyssna, allt som hände med…
Jennifer.
Ja, Jennifer.
Jennifer…
Chilton.
Jag vet, jag vet.
När vi förlorade vår kära Jennifer Chilton
kanske jag blev lite förbannad och sa några väldigt oschyssta saker.
Jag vet att det är sent, och jag vill be om ursäkt.
Han är alltid sådan här.
En sådan förtjusande man, och plötsligt hänsynslös.
Älskling, jag försöker göra något här. Okej?
Förlåt. Du är fortfarande mjuk och geggig, direkt från skrivaren.
Fortsätt och ät du.
Hur som helst, vi har en till speciell gäst här.
Hej, Kai.
Ursäkta att jag är sen.
Så fin du är.
Tack.
Kom. Kom.
Fint att se dig.
Sitt.
Är du okej? Känslomässigt?
Ja, jag mår bra, sir.
Tack.
Det är fint att höra, Kai. Jag är så ledsen för det här med Jennifer.
De säger att ni var extremt nära varandra. Din bästa vän.
Men jag visste att du skulle vara stark.
Tack, ma'am.
Men vi bjöd inte in dig bara för att trösta dig.
Vi har haft ögonen på dig, Katz.
På mig, sir?
Får jag fråga varför?
Du är en av oss.
Med dina oklanderliga gener
är du det perfekta provexemplaret för kolonin jag föreställer mig.
Tja, tack, sir.
Det är därför kyrkan… Jag menar, bolaget…
…har valt mig för att leda den här expeditionen.
Jorden är bortom räddning med alla sina blandmänniskor.
Men du, du är något speciellt, och jag skapar en värld
på en ren, vit planet full av överlägsna människor.
Som dig. Och oss. Stämmer inte det, älskling?
-Ja. Det är hans vision. -Min vision.
-Hans känslighet. -Känslighet.
Men ärligt talat. Med dina journaler i högsta hugg
skyndade du till vår expedition i stället för till en av de patetiska planeterna
där de planterar in mikrochip i sina artificiellt inseminerade bebisembryon.
Du är den perfekta kandidaten
för Nifelheims program för naturligt barnafödande, eller hur, kära du?
Herr Marshall, är jag bara en livmoder i era ögon?
Nej! Nej, nej, nej. Så är det inte alls, Kai.
Nej, den här mannen objektifierar inte kvinnor.
Allt min man menar är att han har väldigt hög standard.
Hans enda dröm är en planet uteslutande för en ren mänsklig ras.
Som äter riktiga grödor, och riktigt kött,
och middagar med delikat, utsökt sås.
Sås är det sanna testet på en civilisation.
Folk som mumsar bränt kött är barbarer.
Prova såsen, Kai. Här, jag har själv gjort den.
Tack.
Men först vill jag säga några ord till Jennifers minne.
En bön.
Alltid redo för en bön.
Jennifer, när vi möttes i matsalen för fyra år sedan…
Du var…
Käre Gud…
Jennifer Chiltons enda själ togs ifrån hennes underbara vän, Kai.
Käre Gud…
Fröjdas i Herren
Vår enda, sanna
Allsmäktige Herre, låt oss sjunga För vår Faders nåd
Tack Gud, Allsmäktige Herre Fri till sist
Vi ska till det förlovade landet Ett hav av vitt i ditt ljus
Ditt rike inför våra ögon
Halleluja Halleluja
Vi tjänar dig med utvalda hjärtan
Medicinska!
Här och nu Förevigt i evigheten
-Amen -Amen
Ursäkta, sir. Det här är pinsamt.
Det odlade köttet han åt innehåller experimentella växthormoner.
Uppenbarligen är det fortfarande riskabelt. Jag är ledsen, sir.
Det är inte bara mängden han åt?
Han smockade in allt han kunde i foderluckan.
Nej, inte direkt. Ser du utslagen på hans hals?
Det är en biverkning av växthormonet.
Jag skäms så.
Jag tar fullt ansvar och avgår med omedelbar verkan.
Nej, nej, nej, inte alls. Jag menar, konstgjort kött är skit.
Hur ska vi kunna förbättra det såvida vi inte lär oss av våra misstag?
Nej. Arkady, stå för dina misslyckanden, så som jag gör, min vän.
Ja, sir. Tack, sir.
Befälhavare.
Så ni testar den nya, färdigpackade maten på honom?
Färdigpackad mat?
Är det vad de unga agenterna kallar det?
Ursäkta.
Gör det väldigt ont?
Jag blir straffad.
-Va? -Det är mitt straff.
Jag skulle ha gått till Nasha istället för hit.
Dorothy, hämta Purple Joe.
Minns ni det särsklida smärtstillande medlet vi utvecklar?
Ja, Purple Joe. En snabbfix för skadade agenter, visst?
Ja, och eftersom Mickey har så otroligt ont
är det ett perfekt tillfälle att testa det.
-Ge honom det. -Bra, okej.
Kom igen, Purple Joe.
Okej, nu kör vi.
Rör honom inte är ni snälla.
Mickey, kan du se mig?
Mickey? Mickey!
Kom tillbaks.
Mickey? Mickey?
Åh, herregud.
Vad ska vi göra?
Jag är ledsen, sir. Det smärtstillande verkar inte.
Filma inte det här, Preston. Snälla, stäng av den.
-Det är bättre, väl? Mer humant. -Ja. Mer humant.
Nej, nej, nej. Vad gör du?
Du kan inte skjuta hål i min matta.
Vi skjuter honom från sidan.
Men blodet då?
Det är en persisk Tabriz!
Älskling, lugna dig.
Skjut nu.
Vad i helvete är det här?
Det skulle vara en jävla middag!
Han är eran gäst.
Agent Kai Katz, vad i helvete är det med dig?
Han är en köttmatris. Han är en jävla utskrift.
En Utbytbar.
Det är hans jobb.
Ja, sir.
Det är för vår planet, agent.
Förlåt, sir.
Befälhavare.
Snälla, skjut inte.
Jag är okej nu.
Jag tror inte det.
Det verkar som om han har väldigt ont.
Så klart.
Är du verkligen okej?
Bara… Tack för middagen.
Mitt rum är där. Du behöver tvätta av dig och vila, Mickey.
Oroa dig inte. Jag kan gå.
Jag måste tillbaka till rummet. Nasha är på väg att…
Kom nu, vi ska till mitt.
Här. Den är torr.
Jag dricker det när jag har ont i magen.
Det är från jorden. Det är värdefullt. Så jag har sparat på det.
Men jag har bryggt lite till dig.
Tack.
Sätt dig.
Vet du, Mickey, jag har inte velat fråga.
Men bara en gång, okej? Och förlåt för det.
Hur känns det att… dö?
Frågar du på grund av Jennifer?
Ja.
Vi såg varandra i ögonen när det hände.
Vad kände hon när isen rasade ned över henne?
Jag kan inte sluta tänka på det.
Det var nog inte samma som för mig.
Tja, jag dör ju så ofta…
För att du vet att du vaknar upp igen, visst?
Du dör med den vetskapen.
Nej…
Jag är alltid rädd.
Det är hemskt att dö. Jag hatar det.
Det kvittar hur många gånger jag dör. Det är skrämmande.
Fortfarande. Alltid, varenda gång.
Men du är här.
Och Jennifer är inte det.
Där ute.
Hela universum.
Hon finns ingenstans.
Det syns inte att du är en utskrift.
Du är bara en människa.
Har du och Nasha ett öppet förhållande?
Jag måste gå.
Nasha, snälla, förlåt mig.
Killen som du ligger med…
…är inte jag.
Det är inte jag!
Din jävla idiot. Hur vågar du röra henne!
Sjutton!
Jag visste att det skulle bli så här.
Vänta, vänta, vänta… Ställ er bredvid varandra.
Vänta, ta av den här.
-Va? -Ja, jag vill att ni ser likadana ut.
Åh, herregud.
Nasha, hur kan du skratta åt det?
Det är en Flertalsöverträdelse. Jag är död.
Kom igen.
När får jag den här chansen igen? Tänk på det.
Du skulle vara så pumpad om det fanns två av mig.
Det här är "milda Mickey" och det här är "habanero-Mickey".
Det är så spännande!
Så annorlunda.
Nasha, du är annorlunda med. Du är inte dig själv.
Jösses.
Har du tagit Oxyzofol med honom?
Bara yttepyttelite, med massor av vatten.
Vill du ha?
Ja, ja, slappna av.
Ta det lugnt.
Nasha!
Skithögen försökte döda mig.
Precis här. Titta, jag blödde.
Som om inte du försökte med samma sak.
Du smög upp bakom mig.
Hallå, hallå! Håll käften. Håll käften.
Sitt.
Okej, lyssna.
Jag tänker ge er mat så ofta jag kan…
…så var snälla nu och slåss inte.
Arton säger att ni redan har löst det.
Dela på maten och jobbet. Turas om att dö, jämna och ojämna nummer.
Ett bra system. Förhandlingarna klara, så lugna er nu.
Okej?
Kan du lämna oss ifred en minut?
Varför? Vad är problemet?
För i helvete. Jag drar.
Du är en sådan gnällspik. Killen behöver lite Oxyzofol.
Slappna av.
Är det dörren?
Åh, skit också.
Kai!
Vänta, kan vi prata om det.
Prata om vad? Jag bryr mig inte om ditt privatliv.
Okej. Visst. Men vad är det som pågår?
Varför så bråttom? Vart ska du?
Jag såg precis en Flertalsöverträdelse med mina egna ögon.
Det är min plikt att rapportera det.
Okej, visst.
Men sedan när kommer du till Mickeys rum?
Det är första gången, eller hur?
Vad är det med dig och Kai, brorsan?
Åh, helvete. Vad ska vi göra nu?
Hon kommer att rapportera oss till Marshall, eller hur?
Du måste slappna av. Nasha fixar det.
Hon kan övertyga vem som helst om vad som helst.
Åh, herregud. Dessutom…
IKVÄLL MED KENNETH MARSHALL
…har idioten fullt upp med sin clownföreställning.
…som går genom dammet och lägger dem
på den vackra, manliga, stiliga, enorma…
Den jäveln. En sådan uppmärksamhetshora.
…osande av karisma …stenen!
Och vad bjöd aset på till middag?
Var det åtminstone gott?
Vill du verkligen veta vad som hände vid middagen?
Så, den med 17 på bröstet,
är det den Mickey som var på mitt rum förut?
Och den som du tafsade på?
Han är 18, eller hur?
Ja.
Okej.
Du kan ta 18 så tar jag 17.
Va?
Det finns två av dem? Vi delar?
Den enda…
Okej, har jag fattat rätt.
Du sket ner dig på golvet
och han kom bakifrån och stack dig med en injektionsspruta?
Är det vad som hände?
Jag sket inte ner mig. Jag spydde bara lite.
Det är inte poängen!
Jag har allt sett hur du gnider dig mot Mickey.
Vet du, jag har alltid velat sparka skiten ur dig.
Nasha, kom igen, jag försöker vara hänsynsfull.
Mickey 17 var på väg att dubbeldippa, om du fattar vad jag menar.
Gå från dig till mig. Faktum är att vi nästan…
Dubbeldippa? Håll käften!
Han är ingen kaka att dela på hälften.
Sjutton och 18 är båda två Mickey. Båda är min Mickey.
Så efter att Marshall förödmjukade dig,
så gav du väl igen, visst?
Visst?
Vad sa du?
Jag sa bara tack för middagen.
Vad sa du?
Tack för middagen.
Tack för vad i helvete då?
För att han höll en pistol mot huvudet på dig
innan han sköt sönder hjärnan på dig?
Herregud, du är en sådan jävla mes!
Jävla förlorare!
Jag antar att jag är en sorts förlorare.
Va?
Är det vad du är?
Är det?
Vi ska till det förlovade landet
Det är inte ditt fel.
Amen!
Vi dödar den jäveln.
Killen är mordisk.
"Döda den och den. Varför dödar vi inte allihop?"
Du kan stanna och se på tv om du vill.
Vänta, vänta.
Du kan inte förhandla skit med den attityden.
Jag menar, jösses.
Du är hög på Oxyzofol.
Mickey?
Hej, vad i…?
-Han har din pistol. -Pistol?
Vi måste stoppa honom.
Va? Vart ska han?
Varför? Varför hugger befälhavare Marshall
itu den där stora, vackra, stiliga stenen?
Vacker. Den är elegant, het, utsökt.
Utsökt.
Det är här våra namn ska ristas in.
Mitt och era. Och ditt!
Och ditt! Och ditt! Och ditt!
Och ditt, min vackra Ylfa.
Nästintill var och en av er kommer att bli ihågkomna
genom historien som de stolta grundarna av Nifelheims första generation.
Ja!
Vår hörnsten, en svart diamant.
Vacker, skimrande renhet.
Stenen kommer att bli Nifelheims symboliska monument,
den enda rena koloniserade planeten.
-Den enda… -Den enda.
Nifelheim!
Den enda…
…Nifelheim.
Den enda!
Nej, rör den inte, sir.
Den kan vara smittsam.
Den är smittsam!
Rör den och du skall dö!
-Mickey? -Spring!
-Stopp! Stopp! -Mickey!
-Stopp! Gå tillbaka! -Mickey!
Försegla utgången. Isolera kammaren!
Ta det lugnt, för i hevete.
Sterilisering.
Påbörja steg ett. Agenter!
Ta på er skyddsdräkterna!
-Arkady. -Ja.
-Rör på dig. -Okej!
Fånga den!
Fånga den levande!
Den är här! Den är här! Precis så!
Precis så.
Ta den, ta den, ta den.
Ta… Ta… För i helvete!
Hej, Utbytbar, du behöver ingen skyddsdräkt.
Fånga den jäveln.
Fånga den nu, din idiot!
Ta den!
Mickey!
Var är den andra Mickey?
Jag vet inte!
Mickey, här inne. Här inne. Kom igen!
Kom igen, vi har den! Vi har den!
Nej, nej. Ta pistolen!
Mickey, nej!
Flertal.
Skjut inte. Jag har honom under kontroll.
Skjut inte.
Ja. Lugna er. Lugna er.
Vi har allt under kontroll.
Du är bäst, Marshall! Bravo!
De avskyvärda Flertalen har förstört vår värdefulla symbol för…
Döda den!
Ner, sir.
Skjut!
Sterilisera mig!
IKVÄLL MED KENNETH MARSHALL
Arrestera honom. Förbannade Flertal.
Säg till kommittén att du siktade på krälaren.
Om inte så raderar de dig permanent.
Åt helvete med det.
Tror du verkligen att Kapten Kukhuvud låter oss leva?
Han skjuter oss själv.
Han är en galning.
Lyssnar inte på någon.
Han är den största galningen av alla Mickeyar.
Och det säger inte lite.
Han har förstört hela mitt liv.
Åh, verkligen?
Vi satt alla i skiten när du inte dog
och kröp hem till mamma istället.
Det var inte mitt fel. Det var krälarens fel.
Krälare?
Ja, om krälaren hade ätit mig som den skulle,
så hade vi inte suttit i den här sitsen, men de bara sparkade ut mig
och nu är jag ett jävla Flertal.
Sparkade de ut dig?
Ja.
De puttade och drog mig,
och jag menar, de bara slängde ut mig i snön.
Jag kanske inte ser tillräckligt god ut eller så luktar jag skämt.
Jag vet inte.
Kanske om jag låg i en sås.
Vänta lite.
Menar du att de räddade dig?
Tänk på det.
Du skulle ha dött i den där sprickan.
Krälarna räddade dig.
Ja, om du lägger fram det så…
…så vinkade de på sätt och vis av mig.
Jag kanske borde ha tackat dem.
Ja.
Jag tror inte att de tänkte äta dig.
Eller hur?
Åh, herregud.
Vi måste rapportera det. De räddar människor.
Ja. Folk måste få veta det.
De räddade mig.
Du! Var är den förbannade stegen?
Du skulle ta med en stege.
Jag vet inte…
Här. Jag hjälper dig.
Stopp. Stopp, stopp. Stopp. Jag gör det själv.
Jag tar mig ned själv. Släpp mig, för fan.
Kom igen.
Hej, Timo.
Vad gör du här?
Ni två är verkligen ett Flertal, va?
Men det är du. Jag ser det i ditt idiotiska ansikte.
Det var du som gav mig den här? Eller hur?
Hoppsan.
Här har ni. Ni måste vara utvsultna.
Tack. Skönt att kunna lita på dig.
Vad håller du på med?
Vad är det där?
Så…
Så här är det.
Jag måste spela in en film och skicka den till jorden snarast.
En film? Till jorden?
Ja.
Den är till…
…Darius Blank.
Darius Blank. Vem är det?
Det här låg utanför min dörr idag.
Det är handskrivet.
En vacker handstil.
Är det från Darius Blanks kompanjon?
Ja. Hans kompanjon.
Hans jävla kompanjon.
Fattar du vad jag menar? Så klart.
Så klart kom lånehajarnas lånehaj
på ett sätt att skicka en av sina hejdukar hela vägen hit efter oss,
till Nifelheim, dit vi är, i denna stund!
En miljon jävla mil från Ulan Bator.
Fattar du? Vet du hur långt det är?
"Oavsett vilka smulor ni har lyckats skrapa ihop, har vi kommit fram till
att det kommer att kosta er en galaktisk summa att skicka den till jorden.
Mer än… hälften av totalsumman."
Jävla kompanjon! Jag har ingen jävla aning om vem det är!
Jag vet inte vem det är. Är det inte helt jävla galet?
"Skicka ett visuellt konstverk. En film som fångar dödens detaljer."
Läs baksidan.
Det står: "Stycka i minst 13 delar."
Stycka? Vad i helvete är det här?
Du! Vad sa jag om närbilder?
Närbilder är viktigast, okej? Så ta 32 megapixel kameran,
och placera den här för herr Darius Blank. Förstått?
Förlåt, Mickey.
Du förstår, allt står däri. Eller hur? I brevet.
Om jag spelar in filmen så låter han mig leva.
Om jag inte gör det så skickar de sin kille
och han kommer att döda mig först.
Vad annat kan jag göra?
Kom igen. Om jag dör så är det slutet för mig.
Men du är en Utbytbar. De skriver bara ut dig igen.
Snälla, Mickey, jag är din vän.
Okej, snälla, gör det för din vän. En gång.
Du måste göra det för mig, jag är din bror.
Förlåt.
Förlåt så mycket.
Åh, skit.
Borde ha dödat honom när vi hade chansen.
Ni måste göra det för mig bara en gång.
Det är allt jag ber om. Förlåt.
Sluta grina, din skit! Du går mig på nerverna!
Kör sten, sax, påse, okej?
Och så skjuter vi förloraren, ja?
Nej? Okej. Skjut honom.
Honom?
Ja, honom.
Det var oväntat. Jag gissade på honom.
Man kan tro det, men toffeln är enklare. Kom igen.
Okej.
Du är ett jävla rövhål, Timo.
Om du gör det här, och överlever,
tror du att det är slutet på det?
Tror du inte att jag själv sliter dig i stycken?
Åh, herregud. Vad är det?
Ta mig istället.
Bind honom.
Va?
Stycka mig, inte honom.
Titta på honom.
Jag sköt honom med elpistol en gång,
det var som om han hade knullat en elektrisk ål.
Men du kan stycka mig i hela tio Mickeybitar
och jag är fortfarande färsk som den allra färskaste sashimin.
Jag håller huvudet högt.
Darius kommer att älska det.
Jag behöver bara lite hjälp.
Hjälp?
Jag behöver mer… Oxyzofol.
Ja, jag har lite Oxy.
Fast outspädd.
Vill du…
Vill du ha outspädd Oxy nu?
Ja.
Tänk på det som…
Tänk på det som den sista…
…måltiden innan avrättningen.
Det är det minsta du kan göra för en vän.
Ge honom ditt.
Va?
-Kom igen. -Nej.
Du får en gratis nästa gång. Du känner mig.
Det här var dyrt.
Nycklarna.
Nasha.
Gör det inte.
Gör det.
Nasha, vad gör du?
Vad håller ni på med?
Nasha, avvakta.
Det där var lite av en chock.
Jag menar, hon tänkte bokstavligen såga huvudet av honom med en motorsåg.
Men, när jag funderade på det, så blev jag alldeles… rörd.
Hon är den enda som har tappat all vett och sans för min skull.
Det var inte första gången heller.
Hallå? Kan vi hjälpa till?
Nasha, bara gå.
-Ta av den. Jag måste in. -Vänta.
-Jag måste in. -Vad gör du?
Ta av den. Jag måste in. Han är alldeles ensam.
Men det är hans jobb.
Jag bryr mig inte.
Okej, jag tänker kalla på agenterna. Jag vet inte…
Jag är agent! Ge mig dräkten!
Treor, treor, treor.
-Arkady 3.0. -Ja, ja.
Du är okej.
Nasha, hon är den enda som alltid har funnits där för mig.
Hon har alltid älskat mig.
Alla mina jag.
Till och med honom.
Jaget jag inte förstår alls.
Vad är det här?
Har du inte hört? De har krälat runt oss hela natten.
Och fler är på ingång.
Vad gör de?
Vi vet inte. De kan bryta sig igenom is och sten.
Tänk om de ute efter oss. Skrämmande.
Men den lilla tog sig inte ens igenom säcken.
Hör du? Det är den vi fångade igår.
Fortsätt, fortsätt.
Vänta… Menar du bebisen?
Tja, ja, den har skrikit och gråtit i ett.
Och det var då de började samlas.
Vänta.
-Vänta. -Mickey, sluta inte.
Det var… Det var den jag…
Stanna inte.
Strunta i det.
Hej! Hur är det?
Ursäkta.
Kom igen.
Ursäkta, släpp fram oss.
Hej. Varför är lägesrummet just där?
Ingen aning. Jag för bara hit fången.
Tydligen ställde Ylfa till med en scen. Hon vill ha krälaren.
Dorothy, jag har viktig info om krälarna.
Mickey måste avlägga rapport hos forskarna.
Vänta.
Ja. Jag visste det.
Igår, i matsalen, när du höll i bebisen, så såg jag det.
Vad såg du?
Jag vet inte vad det innebär.
Så du imiterar bara?
Tja, från början…
Dorothy, skynda på!
Det är väldigt hektiskt just nu. Vi pratar senare.
Vi spelar in deras läten för att analysera ett mönster.
Kommittén har utfärdat tredje gradens nödläge.
Befälhavare Marshall har getts enväldig kontroll i en omröstning med…
…36 mot 21.
Tack.
Vilken grej. Det är sannerligen en ovanlig ingrediens.
Den öppnar upp en helt ny värld av möjliga såser.
Det är en så fantastisk… Hur ska jag säga?
Möjlighet, ma'am. Ja, en stor möjlighet. Helt super.
Ja, det är en supermöjlighet.
Det är en sådan gudagåva.
Fri från skadliga patogener, eller hur?
Ja, ma'am, absolut.
Vilket as är det här? Mickey 18?
Håll hans huvud stilla.
Nu kan jag se skillnad på er. Snuskiga Flertal.
Åh, ja. Det verkar rättvist.
Åh, jösses. Bränt kött.
Det där är ingenting, älskling.
Vänta tills de båda är förbrända korvar i cyklern.
-Hur ska du klara det? -Det går inte fortare.
Mickey. Förlåt så mycket.
Ni båda. Den här innehåller era minnen, korrekt?
Se nu hur jag pemanent raderar er existens från den.
På så vis förstår ni slutgiltighetens innebörd och skräck.
Inga fler utskrifter!
Tänk på det medan ni dör.
Döda för evigt!
Nu när minnet är borta, vilken kropp är först?
En i taget är dubbelt så kul.
Läskigt.
Befälhavare Marshall, sir.
Får jag säga några ord?
Oavsett vem som brinner först
har vi just nu två Mickeyar här.
Vilket inte är deras eget fel.
En anklagas falskeligen för att ha skjutit mot er.
Men sanningen är att han var orolig för er säkerhet.
Han såg hur den andra krälaren
kom från stenen bakom er
och som ni väl vet, dagen en Utbytbar skrivs ut…
Det räcker.
Du försvarar dessa idioter. Du borde städa upp din egen skit.
Olagligt innehav av Oxyzofol. Hemlighållande av en Flertalsöverträdelse.
Du gör mig besviken.
Och försök till överlagt mord med motorsåg?
Ett omfattande belastningsregister, eller hur?
Läget ser hotfullt ut. Se bara hur skadedjuren svärmar.
Mänskligheten måste enas vid korsvägen.
Varför slösar vi tid på samhällets drägg?
Sagt som en sann befälhavare i krigstid, sir. Väldigt imponerande.
Ett fint tillägg till er samling av krigscitat, om ni tillåter.
-Gillar du det? -Ja.
-Mer sådant? -Ja, tack.
Ni upprepar hela tiden att vi är i krigsläge.
Får jag vara fräck och erbjuda två observationer?
Varsågod.
För det första: Att utkämpa ett krig kräver enorma mängder energi och kalorier.
Vi är i ett tidigt skede av bosättning
och vår överlevnad ligger i vågskålen,
jag undrar om det är en vettig utgift.
För det andra: Våra uppenbara fiender är krälarna.
Men vet vi om de faktiskt vill ha krig?
De har krälat runt oss i timtal utan att göra något.
Herregud, agent Barridge.
Du har vunnit Marshall-cupen fem gånger.
"Månadens agent."
Och nu svettas du på grund av utomjordiska insekter?
Du har sjunkit lågt.
Vad gör du när de river sönder rymdskeppet och sliter sönder ditt arsle?
Dessa groteska skitapor.
Groteska eller inte, de är planetens urinnvånare.
Och vi kan bevisa att de räddade en av oss.
De varken åt eller attackerade honom.
Räddade och åt inte vem?
Mig.
De räddade mig.
Självklart åt de dig inte. Du är skräpmat.
Du är en återvunnen burkskinkebebis.
Du tuggas sönder och skits ut om och om igen.
De kanske inte är ointelligenta kryp.
De höll sig borta från skit och skräp.
De måste ha någon sorts kognitiv förmåga.
Precis.
Faktiskt uppvisar de tecken på hög intelligens.
De kan ha förmåga att föra meningsfulla samtal.
Och vi analyserar det och…
Sir, ni måste försöka kommunicera med dem.
Vi håller på att utveckla ett sorts översättarverktyg.
Så där, menar du? Tror du att jag är en idiot?
Fyra och ett halvt år genom den jävla galaxen
bara för att lyssna på några förbannade utomjordingar som skriar?
Tala om för mig på vilket jävla sätt det är vettigt! Någon!
Hur är det vettigt?
På vilket sätt är ditt skitsnack vettigt?
Din förbannade jävla nuna är vad som inte vettigt,
din jävla idiot!
Du kallar dem utomjordingar. Vi är främmande här, pucko.
De levde här innan vi kom, och Mickey…
Mickey har alltid varit Mickey Barnes.
Förstår du ens vad det innebär?
De levde sina liv innan du kom med ditt skitsnack!
Du tror du kan bestämma över liv och död.
Du är helt jävla puckad!
Inte konstigt att du förlorade valet, din jävla idiot.
Nej! Nej, nej, nej. Nej, stopp!
Vad i helvete är det för fel på dig? Du gör illa en bebis!
Bit.
Va?
Faller om tre, två, ett.
Det fick tyst på henne.
Det är uppenbart maktmissbruk, gång på gång.
Kameran rullar.
I 32 megapixlar.
Se till att få med allt.
-Imponerande tänder. -Ja.
Vi behöver fler av våra killar.
Sir, nu kan vara det bästa tillfället att påbörja Total utrotning.
De utanför är mer än tillräckligt.
Vad pratar du om?
Vi ska gasa dem, gasa dem alla.
Vad är det för min? Står du fortfarande inte för dina misstag?
Nej. Nej. Sir, Arkady 3.0 har genomgått otaliga noggranna teststadier.
Arkady 3.0 är den ultimata nervgasen. Jag tror på den, sir.
Precis som du borde, Arkady. Vi måste lyckas.
Jag ber en bön.
Idag är dagen vi väntat på, sir.
Framtidens historiker: "Epokgörande utrensning
av farliga arter på koloniserade planeter."
Hoppa på flittern senare, vet jag.
-När vi ska spreja gasen? -Ja.
-Utlösa den själv? -Precis, sir.
Om ni åker i den första flittern och framstår som att ni leder operationen
kommer materialet jag får att bli historiskt.
Och kyrkokongregationen på jorden…
Du blir avgudad.
Ja, ja, bolaget.
Okej. Det är dags att vi påbörjar operation Total utrotning.
Älskling, en minut?
Ja, älskade.
Jag har en idé.
Jag hoppas att ni båda inser vilken stor ära
min fru ålägger er smutsfläckar.
Och jag kan trycka ned båda knapparna samtidigt?
Ja. Tryck ned dem så sprängs de samtidigt.
De sprängs automatiskt om de går utanför räckvidden.
Hörde ni det? Tänk inte ens på att fly.
Ni får varsitt primitivt vapen med er.
Hugg av så många svansar ni kan
och den som först kommer tillbaka med 100 svansar vinner.
Och vinnaren dör inte, men förloraren blir…
-Pang! -Pang!
Pang.
Vi håller räkningen härifrån.
Ert jobb är att få dem att skrika så högt
att varenda liten krälare kommer för att rädda dem.
Två flugor i en smäll. Visst, älskling?
Absolut. Hundra svansar räcker till sås i ett par år.
Var redo.
Minsta lilla felsteg så blir ni manburgare.
Jag fattar.
Det är straffet.
Vad då?
Hela vårt liv är en jävla bestraffning.
Bara för att jag tryckte på knappen när jag var fem.
Inte igen!
Olyckan orsakades av ett bilfel, du vet det.
Jag vet inte.
Det var inte för att du tryckte på knappen.
Det var inte mammas körning heller.
Hur många gånger måste jag säga det?
Ursäkta Mickey… Mickeyarna. Ni måste röra på er, nu.
Kan du fälla ner rampen?
Inte just nu. Ni måste hoppa.
Mickey!
Vänta, Mickey!
Ta den här.
Ni kanske kan kommunicera med dem.
Kom igen!
Är det en översättningsmojäng?
Ja. Lycka till.
Jag tvivlar på att Marshall dödar er båda.
Kom nu!
Kom.
-Kom igen. -Tja, jag…
Hur som helst, med den här mojängen har jag ett jobb att göra.
Okej. De räddade mig, nu räddar jag dem.
Vad håller de jävlarna på med?
De lämnar dussintals svansar bakom sig.
Har de tappat vettet?
Åh, älskling.
Ska jag bara trycka på knappen?
Vi väntar och ser.
De hugger av dem så snart de inser
att bara en av dem kan överleva.
Hallå!
Det är jag! Vänta!
Ni måste fly härifrån. Du måste få bort dem härifrån.
Du måste återvända hem.
Hem till din grotta.
Eller så dör ni allihop.
Va?
Hallå.
Ja, jag bara, jag ville… Förra gången, jag…
Jag ville säga tack.
Du minns mig, visst?
Mickey.
Hur kan du veta vad jag heter?
Hemligt.
Vänta, pratar de med varandra?
Ja. Vi förklarade ju nyss.
Hur är det möjligt?
Tja, det är en prototyp, men det är ett översättningsverktyg.
Dorothy? Åh, nej. Var är Dorothy?
Jag hör inte ett skit på grund av bruset. Till och med bilden är skit.
Ursäkta, sir. Snöstormen försämrar upptagningen…
Och den här? Fungerar utlösaren?
Ja, sir. Det är en speciell kortvågssignal.
Och vem är den stora? Är det bidrottningen?
Ser ut som en crossiant doppad i skit.
De officiella rapporterna färdigställs ännu,
men vi tror att allt kretsar kring den där, Mammakrälaren.
Så det är bossen. Som du.
Va?
Ni måste härifrån, annars dödar de er med en dödlig gas.
Gasen, Arkady 3.0, jag har provat den.
Den är seriöst galet smärtsam.
Vet du vad gas är? Gas. Som…
Som gas?
Sköt dig själv, idiot.
Sköt mig själv? Men du då?
Varför räddade du honom i grottan?
Döda honom?
Nej. Nej.
Jag är… Vi är väldigt tacksamma. Det är bara det.
Så varför?
Varför döda Luco?
Luco?
Bebisen Luco.
Din grupp. Söndersliten.
Blod.
Ja…
Det var…
Det var Luco.
Vi räddade dig.
Du dödade Luco.
Vad heter den andra bebisen? Den på rymdskeppet?
Zoco.
Döda Zoco med?
Om Zoco dör? Vad gör ni då?
Död.
Alla.
Du menar alla människor.
-Utrotning. -Hur?
Enkelt.
Håll för örat.
Men ögonglob explodera.
Hjärna explodera.
Alla ni.
Nasha!
Nasha! Titta på mig!
Titta på min mun.
Vad är det för fel på dem? På honom?
Och de säger något. Vad säger idioten?
Det är inte teckenspråk.
C3!
C… 3?
Tre?
C3? Vad är C3?
C3?
PLANETARISKA NYCKELSTÄLLNINGAR
HIT MED BEBISEN
Hit med bebisen.
Om vi inte ger tillbaka henne
så dör vi allihop.
Det här känns inte bra.
Varför pratar de där förlorarna med krypens boss?
Tror de att de förhandlar å mänsklighetens vägnar?
Ni borde vara där ute, sir, leda det historiska ögonblicket.
Du tänker att bossarna möts ansikte mot ansikte i en klimaktisk snöstorm?
Ödets stund?
Ni behöver bara gå ut dit. Jag vet att jag kan skapa en ikonisk scen.
Ett avgörande ögonblick i Nifelheims bosättningshistoria.
-Hit med bebisen. -Jag ser det nu.
Det smyckar taket och väggarna i stora kapellet.
Ja, ma'am, ja.
Och en sista detalj, sir.
Det vore bra om du skickar dem ett meddelande innan gasen sprejas.
Ett meddelande?
Utan sådan skärpa vore det bara en dålig uppvisning
där vi sprejar billigt bekämpningsmedel över kackerlackor.
Ja, de är vidriga, snuskiga, onda insekter,
men det är deras sista stund och ni kan ge dem några få ord av nåd,
ett äkta farväl, likt en vis, barmhärtig präst.
Ta hit ett filmteam. Och första truppen, fullt beväpnade.
Ja, sir.
Älskling, lägesrummet är ditt. Tills vi ses igen.
C3. Nasha vet vad det betyder.
Det är en hel grej.
Jag ska rädda Zoco. Jag lovar.
Inte tillräckligt.
Vad mer?
Vi förlora Luco.
En.
Var rättvis.
Var rättvis? Som i att vi måste bidra med en död?
Ja.
Rättvis.
En av era. Dö.
Så, om vi för Zoco i trygghet, och en människa dör…
Fred.
Kör.
Hör ni mig?
Fimteam, trupp tre, hör ni mig?
Okej, radiosignalen är lite halvdan just nu,
så högtalarna är vår direkta kommunikationslänk.
Trupp två, hör ni mig?
Våra order är att tryggt eskortera befälhavare Marshall…
Skjut inte! Reta inte upp krälarna!
Lugna ner dig. Vi filmar inte dig.
Fantastiskt.
Okej, direkt efter ert tal, sir, fäller vi ner taket på en gång,
och det blir signalen för lufttruppen att spreja gasen.
Praktfull utrotning, sir.
Du. Kom hit, vad heter du? Matthew?
Matthew, du har en ängels ansikte. Här, smaka på min sås.
Varsågod. Berätta vad du tycker.
Nasha!
Nej! Nej! Stopp!
Avvakta! Hon kommer att bryta ryggraden.
Jag ska bryta nacke av subban.
Nej, nej, nej. Ta det lugnt. Ta det lugnt.
En snärt och hon är död.
Nasha Barridge, vad vill du?
Bebisen. Vi måste ta den till mamman.
-Bara det? -Ja.
Ge oss trygg passage.
Såvida du inte vill att jag snärtar till?
Nej. Nasha, snälla, gör det inte.
Vi säkrar en trygg passage åt Nasha, som avtalat.
Nasha, kan du försiktigt släppa taget?
Jag hämtar bebisen. Var försiktig.
Nasha, är du okej?
Jag måste skynda. Kan jag ta en flitter?
Tvivlar på det. Du måste springa.
Arrestera den jävla subban!
Ma'am, ni och befälhavaren har uppvisat en imponerande mängd verbalt
och fysiskt maktmissbruk. En grymhet som vida överskrider er auktoritet.
Vill du bli avrättad för myteri?
Allt filmat bevis på maktmissbruk kommer att presenteras för kommittén.
Jag föreslår att du är redo inför rättegången.
Tack, Zeke.
Behåll kontrollen över området.
När vi är inom 30,5 meter från Mammakrälaren
så börjar vi långsamt cirkulera runt kräket.
Det är stickrepliken för ditt tal.
Ja.
Den andra kameran följer er från utsidan
och gör scenen spektakulär, sir.
Jag håller talet kort och koncist.
Ett otroligt tal. Inget behov av efterbearbetning.
Och sedan spränger jag Mickeyarna.
Den stora finalen.
Du klarar det här, Nasha. Vi fixar det här.
-Öppna porten. -Okej.
-Vi ses. -Lycka till.
Nasha kommer att lösa det här.
Zoco kommer tryggt hem.
Vem är det?
Vem kommer?
Åh, skit också.
Vänta.
Vad är det här för skit?
Vilken är mamman?
Vad i helvete är det meningen att jag ska titta på när jag håller tal?
De skulle få ett värdigt farväl.
Nu kan barbarerna dra åt helvete.
-Är raketgeväret redo? -Ja, sir. Laddar nu.
Vi ska förinta den jävla mamman in i intigheten.
Vem behöver ett jävla tal?
Jag kör hårt, älskling.
Där är mamman, sir, ser du den?
Den har en annan form.
Ja, det är hon. Sikta!
Det är inte hon, pucko!
Ursäkta, sir.
Mickey!
Nasha! Nasha!
Mickey?
Dags att ta farväl.
Va?
Skjut mot den närmaste högen!
Trasa sönder allihop tills vi kommer till mamman. Förgör dem!
Kamera, se till att ni får med blodet och inälvorna.
Vänta. Den där.
Skjut den först. Den är större.
Skjut!
-Skjut nu! -Ja, sir.
Skjut!
Nej, sir, bombvästen!
Sikta på huvudet, jävla idiot!
Nej! Nej, sir. Det är för nära!
Vänta, sir! Stopp, vänta!
Nej, var… Åh, herregud.
Mickey!
Nasha! Hej!
Jag visste att du skulle klara det. Är bebisen okej?
Nej, nej, nej.
Vad händer?
Titta!
Vi har Zoco! Nasha hämtade hit henne.
Titta.
Nasha…
Zoco är okej, visst?
Hallå!
Ser du det här?
En människa!
Du är också rädd.
Vi är båda rädda.
Ja, jag är rädd.
Det gör en mänsklig.
Du är viktig.
Kom till mig, min pojke.
SEX MÅNADER SENARE - VÅR
Okej, hörrni…
Hörrni, var inte blyga. Om ni kunde sätta er. Vänligen sitt ned.
Den banbrytande ceremonin kommer senare,
men vi börjar med de Utbytbara.
Mickey. Mickey, kom fram hit, kompis.
Kan någon sätta sig längst fram? Jävla introverter.
Hej, allihop. Jag är Nasha Barridge, kommittéledamot.
Efter veckor av diskussioner har vi äntligen nått fram till idag.
Dagen vi avskaffar Utbytbarprogrammet.
Jag vill tacka mina kollegor i kommittén för deras stöd.
Stödet har varit påtagligt.
Och framförallt, för hans kamp in i det sista
med att övertyga kommittén om att permanent avskaffa människoutskrift…
…vill jag tacka vår egen Mickey Barnes.
Ärligt talat är jag så jävla glad över att få åldras med Mickey.
Det skulle suga att åldras ensam. Okej.
Trots fredlig diskussion…
Okej.
Du trycker på knappen. Vänta.
Nasha signalerar. Du trycker på knappen.
Vänta. Och sedan, där borta… Pang.
Ställer jag mig upp, eller… Nej, jag sitter, visst?
Jag bryr mig inte ett skit.
Hädanefter, på Nifelheim som på jorden,
är människoutskrift nu permanent avskaffat.
Idag, bränns den mänskliga skrivaren till aska och suddas ut från minnet.
Nasha är så bra på det här.
Hon borde ställa upp som kommittéordöranden i nästa val.
Jag kan fortfarande inte tro att hon
bara för sex månader sedan ruttnade med resten av oss i skitfängelset.
Dagen Marshall sprängdes till damm
hamnade Ylfa i chock och lades in på psyket.
Ryktena säger att hon skar upp handlederna där.
Alla andra inblandade burades in.
Tursamme Timo blev på något sätt villkorligt frigiven.
Men ända sedan han sattes på fri fot har han levt i skräck
för att stöta på mannen som levererade det där brevet.
Darius Blanks kompanjon, som en dag till sist flög på honom.
De kämpade på liv och död.
I slutändan…
…blev kompanjonen cyklersoppa.
Förutom ett öra.
Till och med vid rättegången valde Timo att representera sig själv.
Han höll mig fast och förde sin kniv
hit, till bålen, och han skar…
Och han blev frikänd genom självförsvar.
Typiskt Timo.
Men våra rättegångar, å andra sidan, tog aldrig slut.
Damien, sitt ner! Sitt ner!
Det blev en stor politisk fejd mellan alla som är för Marshall
och de som är emot Marshall.
Men vid det laget hade Nasha bestämt sig.
Hon bearbetade kommittén och förändrade den.
Så efter att hon släpptes fri ställde hon upp i valet.
Och hon vann stort.
Hon var så samlad inför sin första dag i den rådgivande församlingen.
Jag var jättejätte nervös.
Jag tror inte att hon märkte det.
Mickey. Jag har det uppgraderade översättarverktyget. Det kom precis.
Okej, ärligt talat, kan jag fråga en sak?
Kör.
Det du sa förut,
om utrotning och allt det, när ni…
…skriade och allt det.
Skulle verkligen våra hjärnor ha exploderat?
Av tonläget?
Explodera.
Men du sa…
…att våra ögonglober skulle explodera.
Varför inte våra trumhinnor?
För det är ju liksom ljud.
Allt explodera.
På riktigt?
Tja, kan du prova här? Just nu?
Vem påstod att bara människor bluffar?
Måste älska hennes pokeransikte.
Ja, och en trevlig rap, också.
Hallå.
Vad gör du här? Mitt i natten.
Tja, jag bara…
Jag trodde att du låg på sjukhus.
Hör du, se dig för. Titta ned.
Kliv inte i den.
Det är en ovärdelig delikatess.
Kom igen. Ta ett smakprov.
Smaka på den.
Åh, vad? Nu är du för fin för att äta sås från golvet?
Tror du att någon annan skulle låta avskum som dig att smaka?
Vad är det i?
Oförskämt! Det fungerar inte så.
Ett smakprov i god tro kommer först, sedan berättar jag vad som är i.
Mickey, tror du att du får smaka
för att du är en sådan finsmakare, eller?
Det är tvärtom.
Ett äkta mästerverk vore sås
som tilltalar även ett okunnigt dumhuvud som du.
Skit samma.
Smaka, släng den, jag bryr mig inte. Du är värdelös nu.
Det är mycket bättre att ta hit min vanliga provsmakare,
den överlägsna, med förfinade smaklökar.
Vänta, det…
Till och med hans njurar är stiligare än dig.
Nej. Det kan det inte vara.
Det är klart att det kan.
Erkänn, det är det du vill.
Det är vad alla vill.
Du, Ylfa…
Jag kom precis ihåg…
Du dog dagen efter Marshall.
Varsågod, rör vid mig.
Ta reda på om jag är ett spöke eller en människa.
Ända sedan jag var liten har jag haft mardrömmar.
Den här gången var jag inte rädd.
Jag tänkte bara:
"Vad hade 18 gjort?"
Stick och brinn.
Vad gör du? Tryck på knappen.
Mickey. Tryck.
Gör det.
Jag är glad att skrivaren är väck, men en del av mig känner skuld
för att jag inte lät alla de andra Mickeyarna få en chans att leva.
Men jag måste sluta känna skuld.
Mickey!
Det är okej att jag är lycklig.
UNDERTEXTER: MY JOHANSSON