2054 M. NIFLHEIMO PLANETA
Kaip aš išgyvenau?
Kritau kaip reikiant.
Šūdas. Mano ryšio įranga sudužo.
Ir mano termoreguliatorius.
Turėjau perplyšti pusiau ir mirti dar nepasiekęs žemės,
o ne lėtai pavirsti mėsiniu ledinuku.
Timai?
Timai!
Timai, aš apačioje.
Timai.
Miki?
Timai!
-Timai, aš apačioje. -Miki.
Tu dar nemirei?
-Ne. -Laikykis.
Šūdas.
Tavo liepsnosvaidis sveikutėlis.
Nė mažiausio įbrėžimo.
Gerai, kad sugalvojau čia nusileisti.
Ginklų skyrius džiaugsis jį atgavęs.
Aš jį grąžinsiu, gerai?
Galiu paimti.
Tu nepyksti, tiesa? Kad paimsiu tik jį?
Tau jis nelabai dera.
Be to, virvė per trumpa.
Viskas gerai.
Verčiau nerizikuok.
Tą ir sakau.
Juk rytoj vis tiek tave atspausdins iš naujo.
Taip.
Klausyk, Miki.
Taip?
Koks jausmas mirti?
Manau, pripratai, bet vis tiek…
Kelintas čia kartas?
Tu – Mikis 16?
17. Šūdžius.
Po šito bus 18.
Buvo smagu su tavimi susipažinti, geros mirties.
Iki rytojaus.
Nuostabu.
Kodėl ne?
O jis tikrai nemažas.
Tikiuosi, praris mane vienu kąsniu.
Geriau nei lėtai mirtinai sušalti.
Turbūt.
O gal ir ne.
Bet mane vėl atspausdindavo, kaskart, kai numirdavau.
Visi mano duomenys yra išsaugomi, tik gaunu naują kūną.
Visi mano prisiminimai
ir mano asmeninės savybės
iš naujo įkeliami į mano smegenis.
Beprotiška technologija.
Tikrai pažangus metodas.
Labai pažangus.
Taip.
Nagi.
Palauk. Gali palaukti sekundėlę?
Nusiramink.
Atsipalaiduok, kvėpuok. Taip, kvėpuok.
Taip!
Tas kūno atspausdinimas ir atminties perkėlimas,
jei atvirai, taip lenkė laiką,
sukėlė didžiulius etinius nesutarimus
bei religines batalijas.
Panaudojami Žemėje buvo uždrausti
ir gyveno tik kosmose.
Tokie kaip aš.
Tad vos praskridome atmosferą,
pakeliui į šią planetą, mane išnaudojo kaip tik galėjo.
Siuntinėjo iš vienos misijos į kitą.
Technikai, kas vyksta? Papildomas kabelis jau čia.
Bėda ta, Miki…
Medikai, gal norite jam pasakyti?
Ką pasakyti?
Sveikas, Miki. Kaip laikaisi?
Ar jauti svaigulį ar pykinimą?
Rodos, truputį sukasi galva.
Toliau viskas bus tik blogiau, Miki, nes dar prisidės karščiavimas.
Tave veikia neįtikėtino stiprumo radiacija,
todėl tave ir išsiuntėme.
Aišku.
Ar galėtum apibūdinti simptomus?
Pirmiausia paprašysiu atsakyti
į kosminės radiacijos apklausos klausimus.
Po kiek laiko ima deginti odą?
Per kiek laiko apankama?
Ir, žinoma, per kiek laiko mirštama?
Sužinosime labai svarbių dalykų.
Kartą ketvirtoje klasėje per Pasaulio pažinimo pamoką
nukankinau laboratorinę varlę.
Pamaniau, gal tai – atpildas.
Miki, nusimauk pirštinę,
kad matyčiau, kas vyksta po tavo kostiumu.
Nieko sau! Matėt?
Labas rytas.
Gerk daug vandens, Miki.
Tave tikrai labai troškins.
Arkadijau, manau, dozė buvo per didelė.
Koks skirtumas, Dorote? Po 10 min. jis bus negyvas.
Tik paimk kraujo pavyzdžius.
Jis kraujuos pro akis, nosį, burną, ausis ir išangę.
Būtinai surink pavyzdžius iš visų skylių. Gerai?
Ir tuo pačiu metu atnaujink atmintį.
Šis Mikis – ypatingas, supranti?
Iš visų Mikių tavo gyvenimas bus trumpiausias.
Girdėjau. 10 minučių.
Turiu gerų žinių. Turbūt 15 minučių.
Žymiai geriau, ar ne?
Būčiau pasakiškas turtuolis, jei gaučiau draudimo išmokas,
tačiau Panaudojamų niekas nedraudžia.
Jokių kompensacijų, profsąjungų, premijų.
Nenustebsiu, jei dabar mąstote:
„Tuomet kodėl nusprendei tą daryti?“
Todėl, kad mano draugas pasakė,
kad vieną dieną makarunai bus populiaresni už mėsainius.
Ir kadangi pasitikėjau tuo suknistu draugu, paėmiau didžiulę paskolą
iš malonaus pono, kad atidaryčiau sausainukų parduotuvę.
PRIEŠ 4,33 METŲ ŽEMĖ
Šūdas.
Gerai, ramiai.
Žinau, kad jums liko 4 savaitės.
Įsivaizduokite, kad tai – ekskursija.
Kurioje sužinosite, kas nutiks, jei laiku nesumokėsite.
Be to, judu turite daug laiko,
nes jūsų sausainukų parduotuvė užsidarė.
Jūs čia surengėte įspūdingą pasirodymą.
Žinutė labai aiški, aš supratau. Puikiai supratau:
„Vėluoju. Pinigai vėluoja.“
Tuoj bus. Du žmonės…
Darius Blenkas. Verčiau nežinočiau šio vardo.
Ponui Blenkui pinigai visai nerūpi.
Jis juose maudosi.
Šis pastatas – vienas iš jam priklausančių.
Stebėti, kaip miršta prasikaltę skolininkai, mėgautis jų mirtimi –
štai kas jam išties patinka.
Žinutė aiški. Jau galite nustoti.
Aš jus supratau.
Mums tereikia dviejų savaičių.
Tiek tereikia. Gausime daugiau pinigų…
Daugiau pinigų…
Susidūrėme su šiuo ponu prieš 4 dienas Ulan Batore, Mongolijoje.
Atrodo brangūs.
Be kita ko, tuos, kurie nesilaiko terminų,
surandame bet kuriame Žemės kampelyje.
NEPAKARTOJAMA NIFLHEIMO MISIJA
Tad nusprendėme dingti iš Žemės.
Reikalai nesiklostė, šeima manęs nesaistė.
Tad įsirašiau į kolonijos ekspediciją,
tačiau to norėjo gal milijonas žmonių.
Rodės, visa ši supuvusi planeta nuo kažko bėgo.
Spėju, visi turėjo finansinių bėdų.
Šiaip ar taip, teko lipti į šį laivą,
nes tai buvo paskutinis sezono reisas.
Žmonės nenutrūkstamai troško palikti Žemę.
Pasisakantys prieš migraciją nesulaukia palaikymo,
tikindami, jog reikia sutvarkyti Žemę,
o ne rizikuoti gyvybėmis ir išvykti į kitą planetą.
Atrodo, šie kandidatai jau išskridę į kosmosą.
Svarbiausia, kad šiai ekspedicijai
vadovaus buvęs kongresmenas Kenetas Maršalas,
pralaimėjęs paskutinius dvejus rinkimus.
Ar nevykęs politikas dabar mėgina sukurti karalystę kosmose?
Ar tai jo fanatikai, gavę įspūdingą finansavimą
iš vienos religinės organizacijos ir korporacijos?
Daug klausimų dar lieka neatsakyta.
Pakalbinkime žmones.
Atsiprašau, ar palaikote Kenetą Maršalą?
Aš palaikau. Labai palaikau.
Iš visos širdies.
Esu vienintelis ir nepakartojamas.
Jūs iš oficialaus Maršalo kanalo?
-Esu iš EC 20… -Negali būti.
Tai Maršalas dabar mus mato?
-Dieve! -Pasirinkite mane.
Patikėkit, pasirinkite mane.
Jums reikia jaunų ir sveikų žmonių ekspedicijoje.
Ponios ir ponai, šiandien sulaukėme dar vienos nedidelės smėlio audros.
Šiuo metu veikia tik tretieji vartai.
Prašome apžiūrėti nukainotų apsauginių akinių ir kaukių stendą.
Kaip visuomet, mokant su „Marshall Pay“, taikoma papildoma 5 % nuolaida.
Kitos ekspedicijos manęs nepaėmė, bet, patikėkit, jie suklydo.
Moku taisyti tualetus. Kepti imbierinę duoną. Paimkite mane, suteikite galimybę.
Nuskraidinkite mus į švarią žvaigždę, Maršalai ir Ilfa.
Paimkite mane!
Panaudojamas.
Norite būti Panaudojamu?
Tikrai?
Perskaitėte visą prašymo formą?
Taip.
Reikėjo perskaityti.
Neturėjau didelio pasirinkimo.
Neturiu rimtų sertifikatų.
Nelabai ką moku.
Tuomet sužinojau, kad Timas jau padavė prašymą
tapti visureigio vairuotoju.
Jis buvo gavęs leidimą mokytis vairuoti vos prieš kelias savaites.
Neįsivaizduoju, kaip jis tą sugalvojo,
bet turiu jį už tai pagirti.
Atsiprašau.
Čia vyksta statybų darbai?
Atsiprašau, ką?
Negirdite…
grandininio pjūklo?
Ne.
Norėjau dingti kur nors.
Kur negirdėčiau to garso.
Toli kosmose.
Perskaitėte sutartį?
Taip.
Perskaitėte, tad viską žinote, taip?
Tai bus gana ekstremalus darbas.
Bet taip pat bus smagu.
Paaiškinsiu smulkiau.
Mane taip patraukė tas kvapas… tos moters plaukų kvapas.
Rodos, iššaukė kažkokį seną prisiminimą ar panašiai.
Ta milžiniška talpa apačioje vadinama ciklu.
Ji surenka visas laivo organines atliekas –
obuolių žieveles, vištų kaulus, supuvusius kiaušinius,
lavonus, žmonių atliekas, ką tik nori,
viską perdirba
ir nusiunčia dalį į šį spausdintuvą.
Žmogaus kūno žaliava.
Kai mirsi, ir Komisija tą patvirtins,
jis per 20 valandų atspausdins naują tavo kūno versiją.
Nusirenk ir apsirenk šitą.
Nė negirdėjau, ką ji pasakojo.
Rodės, visi mano pojūčiai baigėsi ties nosimi.
Tarsi „déjà vu“, tik kvapui.
Mes tave nuskenuosime biometriniams duomenims.
Tai reiškia, atspausdinsime tave lygiai tokį patį kaip dabar.
Visuomet.
Verčiau išspausiu.
Antraip amžinai jį turėsi.
Džiaugiuosi, kad ji nežinojo apie spuogą ant užpakalio.
Nuskenavusi mano kūną, ji įkėlė mano atmintį.
Pavadino ją „atsargine asmenybės kopija“.
Turiu tą daryti kartą per savaitę, kad nebūtų didelių pokyčių kaskart,
kai mane atspausdina.
Praeityje suaugusio žmogaus smegenų kopijai išsaugoti
būtų reikėję komercinio šaldytuvo dydžio standžiojo disko.
Dabar užtenka šios plytelės. Protinga, ką?
Tad man suleido specialų skystį.
Mane užplūdo seni prisiminimai.
Per daug prisiminimų.
Ėjome namo iš prekybos centro.
Prašiau, kad man leistų sėdėti priekyje.
Tikinau, kad esu jau didelis.
Tada pamačiau raudoną mygtuką.
Paspaudžiau jį, ir ji atsitrenkė.
Prisidėk prie galvos ir nuspausk gaiduką.
Tai – paskutinis reikalavimas, kad taptum Panaudojamu.
Įrodyk, kad tiki sistema.
Nuo šiol teks įprasti mirti.
Tai – tavo darbas.
Taip pradėjau savo 4,5 metų kelionę kaip Mikis 1.
Kai įstringi kosminiame laive tokiam ilgam laikui,
maistas tampa labai svarbus.
Įspėjimas, Miki 1.
Viršijai savo davinį 7 kalorijomis.
Pirmąją dieną kavinėje,
rodos, šiek tiek susimąsčiau: „Ką aš padariau?“
Patalpa buvo pilna žmonių, valgančių šį prastą maistą
tokioje tyloje, kad galėjai išgirsti krintantį smeigtuką.
Kol nepasirodė Kenetas Maršalas ir jo žmona Ilfa.
Tuomet visi tiesiog pašėlo.
Mąsčiau: „Ką aš čia veikiu, po velnių?“
Bet tuomet pamačiau ją.
Našą.
Tai buvo pirmas kartas, kai pamačiau Našą Beridž.
Pirmąją šios ilgos kelionės dieną.
Kalbą!
Gerai, užteks.
Jei tęsite dar minutę, neteksite penkių kalorijų.
O tai – 5 % brangaus maisto, kurį dabar valgote.
Kaip žinote, svarbiausias mūsų prioritetas –
užkonservuoti maisto atsargas iki mūsų atvykimo į Niflheimą,
kad padidintume mūsų išgyvenimo rodiklį.
Tad paklausykite.
Pavyzdžiui, lytiniai santykiai.
-Per kiekvieną… -Sesiją.
…sesiją sunaudojama net 100 kalorijų.
-Mažiausiai. -Mažiausiai.
Priklausomai nuo to, kas dalyvauja ir kiek laiko trunka frikcija…
Kenetas ketina įkalbėti Komisiją
uždrausti seksualinius santykius laive.
Ką?
Man tai vienodai.
Brangioji, tikrai manai, kad dabar metas apie tai kalbėti?
Mielasis, atleisk. Tik norėjau tau padėti.
Ne. Viskas gerai.
Kaip man sekasi? Reikėtų griežčiau?
-Taip! Būk griežtas. -Gerai.
Bičiuliai pionieriai,
vos tik nuvyksime į Niflheimą su maisto atsargomis,
paskelbsime didžiausią visų laikų sekso kampaniją.
Galėsite sėti savo sėklą visoje planetoje.
Pirmiausia išgyvenkime. Tuomet pašėlsime!
Dauginsimės kaip išprotėję!
Praplėsime rūšį!
Užplūsime žemę!
Maršalas!
Tad užplūdome.
Su meile.
PAGRINDINĖS PLANETŲ PADĖTYS
Tuomet, deja…
Taip. Dabar šitaip.
-O, taip. -Liaukis, jis ne toks didelis.
Atleisk.
Jei ne Naša, tie ketveri metai būtų atrodę kaip 40.
Ji buvo šalia geriausiomis
ir blogiausiomis akimirkomis.
Ne visiems pasiseka surasti sielos draugą.
To nebūtų nutikę, jei nebūčiau įlipęs į šį laivą,
tad už tai reikia padėkoti paskolų rykliui Dariui Blenkui.
Ačiū, Dariau.
Bet aš netinginiavau.
Kasdien buvau labai užsiėmęs ir rūpinausi Naša,
kuri buvo neprilygstama elitinė agentė.
Nelengva palaikyti žmogų,
kuris yra kareivis, policininkas ir ugniagesys viename.
Neįsivaizdavau, ką ji manyje įžvelgė.
Tik buvau dėkingas.
Bet vos išeidavau pro duris,
laive buvo aibė… pusgalvių.
Ei! Mikis, taip?
Galime paklausti…
Koks jausmas… mirti?
Kai tave atspausdina?
Taip, kaip tada jautiesi?
Nagi, pasakyk. Tikrai norime žinoti.
Įsivaizduokite, kad metų metus
-tenka trintis su tokiais asilais. -Jis nesako.
To užtekdavo, kad pratrūktum.
-„Pirmiau mane nudėk!“ -„Tik per mano lavoną!“
Kartais netgi Našai,
-pavyzdingai pilietei… -Per tavo lavoną?
tekdavo priminti mums,
-kad esame viena didelė šeima. -Per tavo lavoną?
-Kur susiruošei? -Padedame vieni kitiems.
Palaikome vieni kitus.
-Tvirta harmoninga bendruomenė. -Ką pasakysi?
Komisija sumažino Mikio 9 porciją perpus
bei liepė rankomis valyti perdirbimo aparatą, kol nebus pasakyta kitaip.
Sveikinu!
Sveikas, Miki.
Tu turbūt alkanas. Paimk.
Ačiū, Kai.
Pakeitei šampūną?
Šampūną?
Visame laive tėra vienas šampūnas.
-Ačiū. -Gerai.
Tai buvo labai ilga kelionė
-su gražia bendruomene. -Labas.
Bet Naša buvo ta vienintelė.
Garbės žodis.
O savo vieninteliu darbu aš didžiavausi.
Jaučiausi komandos dalimi.
Metjau!
-Jau paskutinis lygis! -Nagi, paskubėk!
Greičiau!
Mano broliai keliautojai…
-Ir seserys. -Ir seserys.
Keliaujame šiuo laivu ketverius metus.
Ir aš, mes, mylime jus kaip savo šeimą.
Ir štai apačioje
mūsų laukia tyra planeta.
Kas jam negerai, bliamba? Jis užknisa.
Gal serga gripu ar panašiai?
Tokia nekalta.
Pirmą kartą paliesta.
Bus tikrai šalta.
Tas, kas išeis pirmas, mirtinai sušals.
Viskas, Miki. Giliai kvėpuok. Pripildyk plaučius.
Įsivaizduok, kad ore yra nežinomas virusas,
o tu įkvepi visas mikroskopines daleles, skrajojančias aplink.
Virusai pripildo tavo alveoles.
Šaunuolis!
Šaunuolis! Nuostabu.
Ore tikrai buvo nežinomas virusas.
Mirtinas.
NIFLHEIMO VIRUSO PAVYZDYS
Dorote!
Palauk. Jis gyvas.
Ir kas, bliamba?
Man viskas gerai.
Ačiū.
Galiausiai, kai žmogeliai su chalatais nudūrė, nunuodijo dujomis, numetė
ir sudegino Mikius 12, 13, 14, 15 ir 16, išgavome vakciną.
Mano didi dovana žmonijai.
Tad mums nebereikėjo deguonies kaukių,
ir galėjome kiek tinkami stebėti, kaip kvėpuojame.
Pažvelk, Dženifere. Juokinga.
Negaliu patikėti, kad tebegyvename tame daikte.
Išties.
Jau seniausiai nusileidome, o tebevalgome
tuos suknistus davinius.
Todėl ir turime pastatyti gyvenamuosius kompleksus.
Ir kuo greičiau pradėti auginti javus.
-Taip, žinoma. -Sėti sėklą,
užpildyti žemes, dauginti rūšį.
Siaubingai šalta.
Pažvelk, kokia spalva.
-Taip. -Gražu…
Jis toks nerangus. Išmok suvaldyti kritimą.
-Tau viskas gerai? -Taip.
Eikš.
Kas tas suvaldytas kritimas?
Pažvelk į Kai. Vadovėlinis suvaldytas kritimas.
-Tiesa? -Patylėk.
Kai. Kas čia?
Dieve! Kas čia?
Dieve mano!
-Nuimkit jį! -Miki!
Kas per šūdas?
Kas čia buvo, po galais?
Nežinau, bet jų yra daugiau.
-Ką… -Dingstam iš čia.
Nagi, Miki, eime!
Greičiau! Judam!
Dženifere!
Ačiū.
Miki. Miki, čia Maršalas.
Tu, suknistas niekam tikęs šūdžiau!
Esi Panaudojamas!
Esi tam, kad būtum panaudotas, po velnių!
Ir kodėl Dženiferė Čilton, vertinga vaisinga moteris, žuvo,
-o tu – ne? -Ateik į mano kambarį.
-Paragauk, mielasis. -Atstok.
Štai ką noriu žinoti. Šlykštu.
Tikrai? Mano padažas neskanus?
Ne, brangioji.
-Tie padarai, pažvelk. -Kas čia vyksta, bliamba?
Jie baisūs, ar ne?
Labiau alkani.
Ei, tu! Stovėk ir nejudėk.
Jie trokšta žmogienos.
Jie šlykštūs.
Mielasis, tobula.
Pavadink juos „šlykštukais“.
Pavadinsiu „šlykštukais“.
Prestonai, girdi?
Panaudojamas, aš nusprendžiau, ir Komisija
sumažins tavo porciją dar perpus.
Mano pamaina tapo dvigubai ilgesnė.
14 valandų kasdien, 7 dienas per savaitę,
kol neatnešiu šlykštuko pavyzdžio.
Timai!
Miki, sultingasis, tavo mėgstamiausias.
Pats išrinkau. Skanaus!
Kaip aš išgyvenau?
Miki!
Tu dar nemirei?
Koks jausmas mirti?
Net jei tai 17-as kartas, nekenčiu mirti.
Vis dar.
Visada.
Kiekvieną kartą.
Skanaus.
MIKIS 17
MIKIS 18
Kur aš? Kas vyksta?
Aš ne spausdintuve?
Aš vis dar 17-as.
Kodėl ta pabaisa manęs nesurijo? Buvau be sąmonės.
Neatrodžiau pakankamai skanus?
Supratau.
Ji sumaitins mane savo vaikams.
Kokia gera mama.
Tik greitai.
Nagi, dideliais kąsniais!
Kur dabar mane nešat?
Gal mano mėsa nebeskani po tiek spausdinimų?
Aš vis dar skanus.
Mano mėsytė gera.
Ir skani.
Numetėt mane kažkokioj dykynėj.
Negražu!
Sustok!
-Pirmyn. Važiuok! -Palauk! Sustok!
Ne, sustok! Negali įvažiuoti.
-Ką? -Liepiau sustoti.
-Kas yra? -Kas dabar? Šūdas!
Pažiūrėk, koks didelis akmuo. Tu gal aklas?
Neturi teisės tempti čia viską, ką sugalvoji.
Manai, gali čia įgrūsti šitokį griozdą?
Mokslo skyriaus prašymas, tad nustok knisti man protą.
Jei nors truputį įbrėši vartus,
mano vartus, liksi kalta.
Aš? Kodėl? Kaltink mokslininkus.
Paprastai supjaustome, bet man liepta atvežti jį tokį.
Man nusispjaut, aišku?
Jie dabar susirinkime, negaliu susisiekti.
Neprisiimsiu už tai atsakomybės. Kaskart, kai čia pasirodai,
prie mano trečiųjų vartų, elgiesi kaip šeimininkė.
Kam man tokia skylė?
Užsičiaupk, gerai?
Žinai, ką? Tau trūksta sekso.
Eik tu šikt!
Po velnių, Miki!
Nesitikėjau tavęs sutikti.
Palauk. Čia laikas?
15.30 val.? Nesąmonė.
Gerai, taip.
Leisk žemyn. Tiesiai.
Pameni, kada išvykau?
-Ką sakei? -Tiesiai.
Ne, palauk. Ne taip reikia. Jėzau!
Išjunk svirtį. Jungiklį. Ei!
Ne. Stok!
Šūdas! Ką aš tau sakiau?
Suknistas pusgalvis.
-Einu pro šalį. Į šoną. -Sveikas, Styvai.
Ir vėl atėjo metas.
Svajonių vakarienė su Kenetu Maršalu.
Kas bus šio mėnesio garbės svečias?
Laukia didžiulė staigmena.
Būkite pasiruošę, nes laimės paukštis
gali suplasnoti sparnais ir įteikti kvietimą būtent jums.
Laimės paukštis siunčia bučkį, baigiau.
Kas čia?
Kodėl tu gyvas?
O, ne. O Dieve.
Ne.
Tu – 18-as? Tave šiandien atspausdino?
Kas čia vyksta, po velnių? Pasak Timo,
šiuo metu turėtum lįsti iš kurio nors šlykštuko subinės.
Negalėjai kitaip pasakyti?
O Dieve. Man šakės.
Ką turi galvoje?
Mes – Daugybiniai.
Teks tave nudėti.
Mane?
Gal tu nusižudyk, jei jau vienas iš mūsų turi mirti?
Mane atspausdino gal prieš dvi valandas.
Dar nespėjau pagyventi.
Kadangi aš dar nemiriau, tavęs praktiškai nėra.
Grįžk atgal į perdirbimo aparatą!
Daugybiniai. Nuo ko pradėti?
Žmonija nei teisiškai, nei etiškai
dar nėra pasiruošusi žmogaus atspausdinimo technologijai.
PRIEŠ 4,66 METŲ ŽEMĖ
Prašau pasakykite,
ar kuris nors iš jūsų galite garantuoti,
kad šia technologija nebus piktnaudžiaujama?
Niekas iš Tyrimų ir vystymo skyriaus negalėjo pateikti aiškaus atsakymo.
Tačiau didžiausia bėda buvo ta, kad žmonių spausdinimą vystė
tikras psichopatas
Alanas Manikovas.
Manau, čia jis.
Tikrai?
Buvo ypač žiauriai nužudyti
benamiai žmonės, ir žudiką matė tik vienas liudininkas.
Ir Alanas Manikovas tiksliai atitiko apibūdinimą.
Policija manė, kad pričiupo nusikaltėlį, tačiau Manikovas turėjo geležinį alibi.
Žmogžudystės metu
jis buvo grimuojamas vaikų mokslo projektui.
…pagelbėkite man su raudonaisiais ir baltaisiais kraujo kūneliais.
Tačiau policija lengvai nepasidavė. Jie atvyko prie Manikovo namų
su keliomis poromis antrankių ir orderių.
Jie buvo įsitikinę, kad žudikas – jis. Tiksliau, jie.
Kuris iš jūsų – Manikovas Pirmasis?
Tu?
Ar tu?
Taip, jie buvo du.
Vienas – žudikas, kitas – alibi.
Manikovas atspausdino kitą Manikovą be kompanijos žinios.
Tad įdomu,
jie – bendrininkai, ar vienas pakluso kitam?
Ar tai – du atskiri nusikaltimai, ar viską suplanavo vienas žmogus?
Ar kalėjime jie abu gaus tik po pusę porcijos, ar po visą?
Policija, teisės ekspertai, filosofai – niekas nežinojo, ką atsakyti.
Tačiau kol Manikovas Pirmasis ir Antrasis sėdėjo uždaryti apklausų kambaryje,
buvo žiauriai nužudytas dar vienas benamis.
Susipažinkite, Manikovas Trečiasis.
Rodos, kažkokio pigaus bulvarinio laikraščio reporteris,
o gal profesorius, pavadino juos Daugybiniais.
Ir pavadinimas prilipo.
Netrukus žodis „Daugybiniai“ kėlė baimę ir panieką.
Daugybiniai yra bjaurus dalykas. Jie griauna tvarką.
Kiekviena siela turi turėti tik vieną kūną. Tiesa?
Viena siela, vienas kūnas.
Viešpats laimina tik tokią sąjungą.
Tačiau buvęs kongresmenas Maršalas turi dėmesio vertą pasiūlymą.
Būtų gaila prarasti
šios pažangios technologijos pritaikymo potencialą.
Nudžiugau gavęs šios komisijos kvietimą.
Jūs gavote šaukimą į teismą, pone Maršalai.
Žinoma. Šiaip ar taip,
noriu pasinaudoti galimybe ir pasisakyti kaip ekspedicijos vadas.
Žmonių spausdinimas yra nuodėmė.
Daugybiniai – šėtono kūriniai.
Tačiau pamąsčiau, kaip galėtume panaudoti
šį bjaurų dalyką mūsų bendrai ekonominei naudai.
Siūlau…
pamėginti spausdinti žmones toli nuo Žemės griežto stebėjimo sąlygomis.
Apribojant tokių individų skaičių iki vieno kiekvienoje planetoje,
pavadinant juos „Panaudojamais“.
Jei atsirastų Daugybinių,
būtų sunaikinamos visos jų kopijos,
jų protas ir kūnas, mūsų visų labui.
Niflheimo ekspedicijoje visi Daugybiniai bus nedelsiant
suimti, sunaikinti ir ištrinti visiems laikams.
Galva plyšta.
Kas jis per velnias?
Naša pasakojo man, kad Mikis 3 buvo verksnys ir nuolat prilipęs.
Mikis 5 buvo neryžtingas.
O Mikis 8 – įkyrus ir gana kvailas,
tačiau nė vienas iš jų nebuvo nestabilus.
Nors šis beprotis siaubingai išsigando, supratęs, kad yra Daugybinis.
Visiškas ištrynimas.
Manęs atsikratys perdirbimo aparate.
Jei vienas iš mūsų privalo mirti…
tai nebūsiu aš.
Per pusę!
Pusę!
-Ką? -Per pusę!
Pasidalinsiu su tavimi.
Pasidalinsiu maistą. Galime pasidalinti ir darbus.
Ir mirsime paeiliui.
Esi Mikis 18, tad būsi visi lyginiai numeriai,
o man atiteks 19, 21 ir kiti nelyginiai skaičiai.
Bijai mirti?
Sakyčiau, taip.
Tu jau ne kartą numirei. Ko taip bijai?
Iki šiol mirdavau…
ir vėl atgimdavau.
Jaučiau, kad gyvenu toliau.
Bet dabar…
kai mirsiu…
manęs nebeliks.
Gyvensi tu.
Supranti?
Tu man nepatinki.
Esi mižnius.
Bet aš esu tu.
Aš nesu tu.
Aš negyvensiu kaip tu.
Aš tave nužudysiu.
Kas per velnias? Nori, kad mus pastebėtų?
Čia nėra kamerų. Nusiimk, pusgalvi.
Mėgėjas. Pirmas kartas?
Ne.
Grynas, tiesa? Nepraskiestas?
Tu su kuo čia kalbi?
Grynas nepjaustytas oksis.
Žiauriai retas.
Viename liepsnosvaidyje yra tik dvi oksizofolio kapsulės.
Kas čia?
Jaučiu.
Ką darai?
Ne taip. Atidaryk.
Gal tiesiog nužudykim tą šunsnukį?
-Aš tik pajuokavau… -Ką?
Neapsimesk nustebusiu. Mūsų atmintis bendra.
Jis ištaškė pinigus.
Tas šunsnukis ėmė paskolas mūsų vardu.
Dariaus Blenko sąskaitų knygose viskas sukabinta ant mūsų.
Tą dar reikėtų patikrinti.
Pasilinksmink.
Nužudykim jį.
Gal proto netekai? Jis – mano vienintelis draugas.
Draugas? Užaugti toje pačioje prieglaudoje nieko nereiškia.
Palauk.
Timai.
Miki, ką?..
Rodos, verslas klesti?
Ką čia kalbi?
Dar vienas narkomanas.
Timai!
Tau galvoj negerai?
Palauk, išlipsiu. Nudėsiu tave! Kas per velnias?
Žemiau!
Suknistas idiotas.
Gerai.
Gerai. Nagi.
Miki, padėk man.
Kas čia? Kodėl jis raudonas? Atrodo karštas.
Ką darai?
Noriu, kad pamėgintum numirti,
šunsnuki tu.
Ką?
Nagi!
Liaukis!
Ten Mikis? Kas ten vyksta?
Miki, ką ten veiki?
Timas netyčia įkrito, bet dabar jau viskas gerai.
Nori toliau platinti, šūdžiau? Neprisikalbėk.
Kas nutiko? Tu sveikas?
Kas nutiko tavo rankai?
Mečiau šiukšles ir įkritau į skylę.
Jei ne Mikis, būčiau žuvęs.
Vos netapau perdirbta dulke.
Ei.
Tau viskas gerai?
Liepiau gulėti lovoje. Tave atspausdino vos prieš kelias valandas.
Taip, reikėjo pagulėti.
Girdėjai gandus?
Kažkoks vyrukas platina gryną oksizofolį.
Ką? Beprotybė. Nesąmonė.
Tarp mūsų kalbant, Timai,
vienas kitas lašelis prieš miegą įtampai nuimti, suprantu.
Tačiau vartoti gryną negerai.
Taip, žinoma. Labai negerai.
Naša, nuvesk Mikį namo. Aš užbaigsiu reikalus čia.
Taip. Ačiū. Iki rytojaus.
Šiandien norėčiau B6.
B6?
Taip.
„Skraidanti Naša“?
Tikrai tinkama vieta.
Kas tau?
Tu kažkoks nesavas.
B6?
B6 buvo mūsų poza, Naša.
Miki?
Brolau.
Ėjau pas tave, o tu čia.
Gerai atrodai, Miki.
Taip, pone. Gerai.
Stok šalia. Apsikabink.
Puiku. Gerai. Plačiai šypsokis, Miki.
-Palaikyk. -Šypsena. Puiku.
Atleiskit. Galit pastovėti… Puiku, ačiū.
Gerai, veiksmas.
Sveikiname.
Šio mėnesio laimėtojas, sėkmės kūdikis,
kuris bus pakviestas į privačią vakarienę…
Į kamerą… bus pakviestas į privačią vakarienę
su vieninteliu ir nepakartojamu Kenetu Maršalu…
Į kamerą.
Mikis.
Puiku. Plačiai nusišypsok.
Šypsokis.
Štai. Nuostabu. Gerai, viskas.
Maršalas nori, kad kuo greičiau ateitum.
Jis tau paruošė nuostabią šventę.
Viešpats šiandien tave tikrai palaimino, Miki.
Turiu sugrįžti į savo kambarį.
Turi prikimšti pilvą, Miki.
ŠIO MĖNESIO GARBĖS SVEČIAS
Tas išgama turbūt seilėjasi šalia mano gražiosios Našos.
Šlykštu.
O dar šlykščiau yra tai, kad aš seilėjuosi
dėl nugarinės kepsnio, kurį užsisakiau per Maršalo vakarienę.
Kaip neteisinga!
Džiaugiuosi, kad tau skanu.
Kaip padažas?
Atleisk. Prašau, tęsk.
Taip, Miki.
Klausyk, dėl to, kas nutiko su…
Dženifere.
Taip, Dženifere.
Dženifere…
Čilton.
Žinau.
Kai netekome brangiosios Dženiferės Čilton,
aš truputį pyktelėjau ir prikalbėjau negražių dalykų.
Žinau, kad per vėlu, tačiau noriu atsiprašyti.
Jis nuolat taip elgiasi.
Toks nuostabus žmogus, ir staiga pratrūksta.
Mieloji, aš čia bandau viską ištaisyti. Gerai?
Atleisk. Tu dar toks šviežias, ką tik iš spausdintuvo.
Maitinkis.
Šiaip ar taip, turime dar vieną ypatingą svečią.
Sveika, Kai.
Atleiskite, kad vėluoju.
Labai gražiai atrodai.
Ačiū.
Ateik.
Gera tave matyti.
Prisėsk.
Gerai jautiesi? Emociškai?
Taip, jaučiuosi gerai, pone.
Ačiū.
Džiugu girdėti, Kai. Užjaučiu dėl Dženiferės.
Girdėjau, kad buvote labai artimos. Tavo geriausia draugė.
Bet žinojau, kad sugebėsi ištverti.
Ačiū, ponia.
Tačiau pakvietėme tave čia ne norėdami paguosti.
Mes tave pastebėjome, Katz.
Mane, pone?
Galiu paklausti, kodėl?
Esi viena iš mūsų.
Turi nepriekaištingus genus,
esi tobulas pavyzdys kolonijai, kokią aš įsivaizduoju.
Ačiū jums, pone.
Todėl bažnyčia, turiu galvoje, kompanija,
paskyrė mane vadovauti šiai ekspedicijai.
Žemės nebegalima išgelbėti su tiek purvinų žmogelių.
Tačiau tu esi ypatinga, ir aš kuriu pasaulį
visiškai baltoje planetoje su aukštesnio lygio žmonėmis.
Tokiais kaip tu. Ir mes. Tiesa, brangioji?
-Taip. Tai – jo vizija. -Mano vizija.
-Jis toks jautrus. -Jausmai.
Tačiau būkime atviri. Su tokiais medicininiais įrašais
nusprendei prisijungti prie mūsų ekspedicijos, o ne skristi į kokią
apgailėtiną planetą, kurioje į kūdikių embrionus įsodinamos mikroschemos.
Esi tikrai tobula natūralaus
Niflheimo vaikų gimdymo programos kandidatė, tiesa, brangioji?
Pone Maršalai, jūs mane matote tik kaip gimdą?
Ne! Nieko panašaus, Kai.
Ne, šis žmogus tikrai nesudaiktina moterų.
Mano vyras tenori pasakyti, kad jo standartai labai aukšti.
Jis svajoja apie išskirtinai tyros žmonių rasės planetą.
Kuri valgys tikrus javus, tikrą mėsą
ir vakarienes su rafinuotais skaniais padažais.
Padažas yra tikrasis civilizacijos išbandymas.
Žmonės, kurie ryja sudegusią mėsą, yra barbarai.
Paragauk padažo, Kai. Štai, pati pagaminau.
Ačiū.
Tačiau pirmiausia norėčiau tarti kelis žodžius Dženiferės atminimui.
Maldelę.
Visuomet pasiruošęs maldai.
Dženifere, kai pirmąkart pamačiau tave kavinėje prieš ketverius metus…
Buvai…
Viešpatie…
Dženiferės Čilton siela buvo atimta iš jos nuostabios draugės Kai.
Viešpatie…
Garbinkime Viešpatį
Mūsų vienintelį
Visagalį ir giedokime Mūsų tėvo garbei
Dėkojame Dieve visagali Pagaliau laisvi
Pasieksime Pažadėtąją žemę Baltą jūrą tavo šviesoje
Tavo karalystė prieš mūsų akis
Aleliuja Aleliuja
Tarnaujame širdimis
Medikus.
Čia ir dabar Ir per amžius
-Amen -Amen
Atleiskite, pone. Kokia gėda.
Mėsa, kurią jis ką tik suvalgė, buvo su eksperimentiniu augimo hormonu.
Ją valgyti kol kas rizikinga. Labai atsiprašau, pone.
O tikrai ne dėl to, kad jis per daug prisivalgė?
Kimšo pilna burna nekramtydamas.
Nelabai, pone. Ant kaklo matyti bėrimas.
Šalutinis augimo hormono poveikis.
Kokia gėda.
Prisiimu atsakomybę ir tučtuojau pasitraukiu iš pareigų.
Tikrai ne. Dirbtinė mėsa – šlamštas.
Kaip kitaip ją patobulinsime, jei nesieksime tobulumo?
Ne. Arkadijau, po nesėkmės iškelk galvą aukštai, kaip aš, mano drauge.
Taip, pone. Ačiū, pone.
Vade.
Testuojate TV vakarienės paketą su juo?
TV vakarienės paketą?
Jaunimas taip dabar ją vadina?
Atsiprašysiu.
Ar tau labai skauda?
Mane nubaudė.
-Ką? -Tai – bausmė.
Turėjau eiti pas Našą, o ne čia.
Dorote, paduok man „Purpurinį Džo“.
Pone, pamenate vaistus nuo skausmo, kuriuos vystėme?
Taip, „Purpurinis Džo“. Kad sužeisti agentai atsistotų ant kojų?
Taip. Mikiui tikrai labai skauda,
tad būtų puiki proga išbandyti…
-Suduok vaistus. -Puiku, gerai.
Nagi, „Purpurini Džo“.
Gerai, štai.
Nelieskite jo, prašau.
Miki, ar matai mane?
Miki? Miki!
Grįžk į vietą.
Miki?
O Dieve.
Dieve mano.
Ką darysim?
Atleiskite, pone. Vaistai nuo skausmo nesuveikė.
Nefilmuok šito, Prestonai. Išjunk, prašau.
-Geriau, tiesa? Humaniškiau. -Taip, pone. Humaniškiau.
Ne. Ką darai?
Peršausi mano suknistą kilimą.
Šausiu iš šono.
O kraujas?
Tai – persiškas kilimas iš Tebrizo!
Mieloji, nusiramink.
Šauk dabar.
Kas čia vyksta, po velnių?
Turėjome pavakarieniauti, bliamba!
Jis – jūsų svečias.
Agente Kai Katz, kas tau užėjo?
Jis tėra mėsos matrica. Spausdintuvo kūrinys.
Panaudojamas.
Jis pats su tuo sutiko.
Taip, pone.
Viskas dėl mūsų planetos, agente.
Atleiskite, pone.
Vade.
Nešaukite, prašau.
Man jau viskas gerai.
Nemanau.
Rodos, jam vis dar labai skauda.
Žinoma.
Tau tikrai viskas gerai?
Ačiū už vakarienę.
Mano kambarys – ten. Nusiprausk ir pailsėk, Miki.
Nesijaudink dėl manęs. Aš pareisiu.
Tik turiu grįžti į savo kambarį. Naša…
Manau, eisime pas mane.
Imk. Jie sausi.
Geriu ją, kai suskausta pilvą.
Atsivežiau iš Žemės. Labai vertinga. Saugau ją.
Tačiau padariau ir tau.
Ačiū.
Prisėsk.
Žinai, Miki, nenorėjau tavęs to klausti.
Bet tik kartą, gerai? Ir labai atsiprašau.
Koks jausmas… kai miršti?
Ar klausi dėl Dženiferės?
Taip.
Paskutinę akimirką mūsų akys susitiko.
Ką ji jautė, kai tas ledas ant jos užkrito?
Nuolat apie tai galvoju.
Nemanau, kad aš taip jaučiuosi.
Aš mirštu taip dažnai…
Nes žinai, kad ir vėl atsibusi, tiesa?
Nes miršti tą žinodamas.
Ne…
Visuomet jaučiu baimę.
Mirti siaubinga. Nekenčiu to.
Nesvarbu, kiek kartų tą patiri, būna baisu.
Iki šiol. Visada, kiekvieną kartą.
Bet tu – čia.
O Dženiferės nebėra.
Ten.
Kosmose.
Ji – niekur.
Neatrodo, kad buvai atspausdintas.
Esi paprastas žmogus.
Ar jūsų su Naša santykiai atviri?
Turiu eiti.
Naša, atleisk man.
Tas bičas, su kuriuo užsiimi seksu…
tai – ne aš.
Tai – ne aš!
Šūdžiau tu. Kaip drįsti ją liesti!
17!
Žinojau, kad kažkada tai nutiks.
Palauk… Atsistokite šalia.
Palauk, nusirenk.
-Ką? -Taip, kad vienodai atrodytumėte.
Dieve mano.
Naša, kaip tu gali juoktis?
Mes – Daugybiniai. Man galas.
Liaukis.
Kada dar turėsiu tokią galimybę? Pats pagalvok.
Tu tikrai apsidžiaugtum, jei manęs būtų dvi.
Vienas – „Švelnus Mikis“, kitas – „Aštrus Mikis“.
Nerealiai!
Visiškai kitokie.
Naša, turi irgi kitokia. Nesava.
Jėzau.
Jūs abu vartojot oksizofolį?
Tik kruopelytę, su tona vandens.
Nori?
Taip, atsipalaiduok.
Nusiramink.
Naša!
Tas šūdžius mėgino mane nužudyti.
Šiame kambaryje. Žiūrėk, man bėgo kraujas.
Tarsi tu to paties nepagalvojai.
Mačiau, kaip sėlinai prie manęs.
Patylėk.
Dabar sėsk.
Gerai, dėmesio.
Nuo šiol pasistengsiu maitinti jus kuo dažniau…
tad būkit geručiai, nesimuškit.
18 sakė, kad jūs jau viską išsiaiškinote.
Pasidalinote maistą ir darbus. Mirsite paeiliui, po lygiai.
Puiki sistema. Derybos baigtos. Atsipalaiduokim.
Gerai?
Gali palikti mus vienus sekundėlei?
Kodėl? Kas yra?
Po velnių, aš išeinu.
Koks mažvaikis. Jam reikia oksizofolio.
Atsipalaiduok.
Durys?
Tai šūdas.
Kai!
Palauk, pasikalbėkime.
Apie ką? Tavo asmeninis gyvenimas manęs nedomina.
Gerai. Puiku. Kas tada nutiko?
Kur skubi?
Ką tik savo akimis pamačiau Daugybinių pažeidimą.
Esu agentė, privalau apie tai pranešti.
Gerai, puiku.
Bet nuo kada ėmei lankytis Mikio kambaryje?
Čia tavo pirmas kartas, taip?
Kas vyksta tarp tavęs ir Kai, brolau? Ko ji čia atėjo?
Varge. Ką dabar darysim?
Ji nužygiuos tiesiai pas Maršalą ir mus išduos, tiesa?
Atsipalaiduok. Naša viską sutvarkys.
Ji gali bet ką įtikinti.
Dieve mano. Be to…
ŠĮVAKAR SU KENETU MARŠALU
…tas asilas užsiėmęs savo cirku.
…kurie keliauja dulkėse ir padeda juos
šiame gražiame žmogaus rankomis sukurtame milžiniškame…
Tai šūdžius. Dėmesio vergas.
…spinduliuojančiame charizmą… akmenyje!
Ir ką tas pusgalvis patiekė vakarienei?
Ar bent buvo skanu?
Tikrai nori sužinoti, kas įvyko per vakarienę?
Taigi, mano kambaryje buvo Mikis,
kuriam ant krūtinės parašyta 17?
O tas, kurį čiupinėjai?
Jis 18-as?
Taip.
Aišku.
Gali pasilikti 18, aš pasiimsiu 17.
Ką?
Yra du. Pasidalinkime.
Vienintelis ir nepakartojamas…
Pasakysiu atvirai.
Varei į kelnes gulėdamas ant grindų,
o jis atėjo ir suvarė švirkštą tau į kaklą?
Taip buvo?
Neprivariau į kelnes. Tik truputį apsivėmiau.
Esmė ne čia!
Mačiau, tryneisi prie Mikio vos pasitaikydavo progą, bjaurybe tu.
Žinai, nekart norėjau tave nudėti.
Naša, liaukis, aš stengiuosi būti mandagi.
Mikis 17 buvo pasiruošęs nuklysti į šoną, jei supranti, ką noriu pasakyti.
Pereiti nuo tavęs pas mane. Jei ką, mes beveik…
Į šoną? Patylėk!
Mikis – ne sausainis, kurį gali pasidalinti.
17 ir 18 abu yra Mikiai. Jie abu – mano Mikiai.
Tad kai Maršalas tave pažemino,
tu jam parodei, taip?
Tiesa?
Ką pasakei?
Pasakiau: „Ačiū už vakarienę.“
Ką pasakei?
„Ačiū už vakarienę.“
Ačiū už ką, bliamba?
Kad įrėmei ginklą į galvą
ir vos neištaškei smegenų?
Dieve, koks tu bjaurus bailys!
Suknistas nevykėlis!
Turbūt esu nevykėlis.
Ką?
Tikrai toks esi?
Ar tikrai?
Keliaujame į Pažadėtąją žemę
Tu nekaltas.
Amen!
Nužudykime tą šūdžių.
Ir vėl jis apie žudymą.
„Nužudykim tą, nužudykim aną. Gal visus nužudykim?“
Gali likti ir žiūrėti TV, jei nori.
Palauk.
Su tokiu požiūriu negali derėtis.
Jėzau Marija.
Tu apsinešusi nuo oksizofolio.
Miki?
Kokių velnių?..
-Jis paėmė tavo ginklą. -Ginklą?
Turime jį sustabdyti.
Ką? Kur jis eina?
Kodėl? Kodėl vadas Maršalas
pjausto šį didžiulį gražų akmenį?
Gražus. Glotnus, patrauklus, rafinuotas.
Rafinuotas.
Čia bus išraižyti mūsų vardai.
Mano ir jūsų. Ir tavo!
Ir tavo! Ir tavo!
Ir tavo, mano gražioji Ilfa.
Beveik visus jus prisimins
kaip Niflheimo įkūrėjus, pirmosios kartos atstovus.
Taip!
Mūsų kertinis akmuo, juodasis deimantas.
Gražus ir be galo grynas.
Šis akmuo simbolizuos Niflheimą –
vienintelę grynakrauję kolonijinę planetą.
-Vienintelis… -Vienintelis.
Niflheimas!
Vienintelis…
Niflheimas.
Vienintelis!
Nepakartojamas!
Nelieskite, pone.
Gal jis nuodingas.
Jis nuodingas!
Jei paliesite, mirsite!
-Miki? -Bėkite visi!
-Stokit! -Miki!
-Sustokit! Grįžkite atgal! -Miki!
Uždarykite išėjimą! Izoliuokite kamerą!
Nusiraminkite, po velnių.
Dezinfekcija.
Pradėkite pirmąjį etapą. Agentai!
Į apsauginius kostiumus!
-Arkadijau. -Taip!
-Judink subinę. -Gerai!
Sučiupkite jį!
Sučiupkite gyvą!
Jis čia! Taip!
Štai.
Sugauk jį.
Sugauk… Po velnių!
Panaudojamas, tau nereikia apsauginio kostiumo.
Sučiupk tą prakeiktą daiktą!
Mikliai, kvaily tu!
Čiupk!
Miki!
Kur kitas Mikis?
Nežinau!
Miki, čionai! Nagi!
Nagi, mums pavyks!
Ne. Paimk ginklą!
Miki, ne!
Daugybiniai.
Nešaukite. Aš jį suvaldysiu.
Nešaukite.
Taip. Nusiraminkite.
Situacija valdoma.
Kietai pavarei, Maršalai! Bravo!
Tie padugnės Daugybiniai sugadino mūsų brangų simbolį…
Nužudykit jį!
Pasilenkite, pone.
Ugnis!
Dezinfekuokite mane!
ŠĮVAKAR SU KENETU MARŠALU
Suimkite jį. Suknisti Daugybiniai.
Pasakyk Komisijai, kad taikeisi į padarą už Maršalo.
Antraip tave ištrins visiems laikams.
Velniop.
Manai, Kapitonas Sėklintojas paliks mus gyvus?
Turbūt pats mus nušaus.
Jis – pamišėlis.
Jis nieko neklauso.
Jis – didžiausias pamišėlis iš visų Mikių.
Ir tai kažką sako.
Jis sukniso visą mano gyvenimą.
Tikrai?
Visų mūsų gyvenimai buvo suknisti tą minutę, kai nusprendei nenumirti
ir paršliaužei namo pas mamytę.
Aš čia niekuo dėtas. Šlykštukas kaltas.
Šlykštukas?
Jei šlykštukai būtų suriję mane, kaip ir turėjo nutikti,
nebūtume čia atsidūrę, bet jie mane išmetė,
ir dabar esu prakeiktas Daugybinis.
Jie tave išmetė?
Taip.
Stumdė į visas puses
ir numetė ant sniego.
Gal pasirodžiau neskanus, gal nepatiko kvapas.
Nežinau.
Gal reikėjo padažo.
Palauk.
Nori pasakyti, jie tave išgelbėjo?
Pagalvok.
Būtum miręs tame plyšyje.
Šlykštukai tave išgelbėjo.
Kai šitaip pasakai…
jie tarsi mane palydėjo.
Gal reikėjo jiems padėkoti.
Taip.
Nemanau, kad ketino tave suėsti.
Tiesa?
Dieve mano.
Turime pasakyti Mokslo skyriui. Jie padeda žmonėms.
Taip. Žmonės turi tą žinoti.
Jie mane išgelbėjo.
Kur suknistos kopėčios?
Turėjai atnešti suknistas kopėčias.
Nežinau…
Čionai. Leisk padėti.
Stok. Aš pats.
Pats nusileisiu. Pasitrauk, bliamba.
Nagi.
Ei, Timai.
Ką čia veiki?
Judu tikrai Daugybiniai?
Bet ten buvai tu. Atpažįstu tavo įžūlų žvilgsnį.
Tu tą padarei? Taip?
Ups.
Imkit, bičiuliai. Jūs turbūt mirštat iš bado.
Ačiū, drauguži. Žinojau, kad padėsi mums.
Ką sumanei?
Kas čia?
Taigi…
esmė tokia.
Turiu kuo greičiau nufilmuoti ir nusiųsti įrašą į Žemę.
Įrašą? Į Žemę?
Taip.
Nusiųsti…
Dariui Blenkui.
Darius Blenkas. Kas jis toks?
Radau šiandien prie savo durų.
Parašytas ranka.
Graži rašysena.
Nuo Dariaus Blenko bendrininko?
Taip. Jo bendrininko.
Jo suknisto bendrininko.
Supranti, ką tai reiškia? Žinoma.
Iš visų paskolos ryklių, šitas suknistas ryklys
surado būdą pasiųsti savo žmogų, kuris sektų mus
iki pat Niflheimo, kur mes atsidūrėme!
Už milijono kilometrų nuo Ulan Batoro.
Supranti, ką sakau? Žinai, kaip mes toli?
„Nesvarbu, kiek ten visi sukrapštėte,
siunčiant tuos pinigus į Žemę, bus taikomas tarpgalaktinis mokestis.
Jis siekia daugiau nei pusę sumos.“
Suknistas bendrininkas! Neįsivaizduoju, kas jis toks!
Nežinau, kas jis toks. Beprotybė, tiesa?
„Atsiųskite vaizdo įrašą. Vaizdo failą, kuriame nufilmuotos mirties akimirkos.“
Paskaityk, kas parašyta gale.
Parašyta sukapoti į mažiausiai 13 dalių.
Sukapoti? Kas per velnias?
Ei! Ką sakiau apie vaizdą iš arti?
Svarbu, kad iš arti, aišku? Tad paimk 32K kamerą
ir nufilmuok Dariui Blenkui. Aišku?
Atleisk, Miki.
Matai, viskas parašyta. Taip? Laiške.
Jei nufilmuosiu ir nusiųsiu jam tą įrašą, jis paliks mane ramybėje.
Jei ne, jie atsiųs savo vyruką
ir jis mane nudės.
Ką man daryti?
Nagi, bičiuli. Jei aš mirsiu, viskas.
Bet tu esi Panaudojamas. Jie tave ir vėl atspausdins.
Prašau, Miki, aš – tavo draugas.
Prašau, padaryk tą dėl savo draugo. Vieną kartą.
Jei tą padarysi, tapsiu tavo broliu.
Atleisk.
Man labai gaila.
Šūdas.
Reikėjo nudėti tą bičą, kai galėjom.
Padaryk tą dėl manęs, tik vieną kartą.
Tik tiek prašau. Labai atsiprašau.
Nustok žliumbti, prakeiktas šūdžiau. Nervini, bliamba!
Gal sužaiskite „Akmenį, popierių, žirkles“?
Ir nušausim tą, kuris pralaimės, ką?
Ne? Gerai. Nušauk jį.
Jį?
Taip, jį.
Šito nesitikėjau. Maniau, pasirinksi jį.
Taip galėtum pagalvoti, bet su jautruoliu paprasčiau.
Gerai.
Esi kvailas suknistas šūdžius, Timai.
Jei tą padarysi, ir tas, kaip jis ten, tavęs nenužudys,
manai, viskas tuo ir pasibaigs?
Nemanai, kad aš pati tave sumalsiu į miltus?
Dieve mano. Kas čia tokio baisaus?
Paimk mane.
Surišk jį.
Ką?
Sukapok mane, ne jį.
Pažvelk į jį.
Pakračiau jį kartą elektrošoku,
o atrodė, tarsi dulkintų elektrinį ungurį.
Gali padalinti mano kūną į dešimt Mikio gabalų,
ir tebebūsiu šviežutėlis kaip japoniškas sašimis.
Iškelta galva.
Dariui labai patiks.
Tereikia trupučio tavo pagalbos.
Mano pagalbos?
Man reikia dar trupučio to… oksizofolio.
Taip, turiu oksio.
Tik gryno.
Nori…
Nori gryno oksio?
Taip.
Manyk, kad tai…
Kad tai – paskutinė…
cigaretė prieš mirties bausmę.
Bent tiek gali padaryti dėl draugo.
Atiduok jam savo.
Ką?
-Nagi. -Ne.
Kitą kartą duosiu už dyką. Pažįsti mane.
Daug sumokėjau.
Raktus.
Naša.
Nereikia.
Pirmyn.
Naša, ką darai?
Kas čia vyksta?
Naša, nieko nedaryk.
Mane tai truputį šokiravo.
Ji tikrai ketino nurėžti jam galvą grandininiu pjūklu.
Bet gerai pagalvojau, ir tai mane… sujaudino.
Ji buvo vienintelis žmogus, kuris taip dėl manęs supyko.
Ir tai nebuvo pirmas kartas.
Ei. Galime kuo nors padėti?
Naša, tiesiog eik.
-Nusiimk. Man ten reikia. -Ei.
-Turiu įeiti. -Ką darai?
Nusiimk. Aš einu ten. Palikote jį ten vieną.
Bet tai – jo darbas.
Man nesvarbu, kad tai – jo darbas.
Klausyk, iškviesiu apsaugą. Nežinau, ką dar…
Aš esu apsauga! Duok kostiumą!
Trejetukai.
-„Arkadijus 3.0“. -Taip.
Viskas gerai.
Naša vienintelė visad buvo šalia.
Visada mane mylėjo.
Visus mane.
Netgi jį.
Mane, kurio aš visiškai nesuprantu.
Kas čia?
Tu apie tai nežinai. Jie čia šmirinėjo visą naktį.
Ir jų vis daugėja.
Ką jie daro?
Nežinome. Jie gali pralįsti pro storą ledą ir akmenis.
Įsivaizduok, jei visi suliptų į šį laivą. Siaubas.
Bet šitas kavinėje neišlindo net per maišą.
Girdi? Čia tas, kurį sugavome vakar.
Nestoviniuokite.
Palauk, ką… Kalbi apie mažylį?
Taip, jis labai cypė.
Tada visi ir subėgo čia.
Palauk.
-Labas. -Miki, nesustok.
Tai buvo tas, kurį aš…
Nestoviniuok.
Nesvarbu.
Sveika! Kaip laikaisi?
Atsiprašysiu.
Eime.
Praleiskite.
Kodėl jie čia įrengė Pasitarimų kambarį?
Nesuprantu. Man liepė atvesti kalinį.
Turbūt Ilfa iškėlė sceną. Dabar ji nori to padaro.
Dorote, turiu labai svarbios informacijos apie šlykštukus.
Mikis pateiks ataskaitą su Mokslo skyriaus vadovu.
Palauk.
Taip. Aš žinojau.
Vakar kavinėje, kai laikei padarėlį, aš mačiau.
Matei?
Tik nežinau, ką tai reiškia.
Tai tu tik imituoji.
Iš pradžių aš…
Dorote, nemiegok!
Tikra beprotybė. Pakalbėkim vėliau.
Įrašinėjame garsus, išanalizuosime ir paieškosime dėsningumų.
Komisija paskelbė trečio lygio pavojų.
Vienašalė valdžia suteikta vadui Maršalui…
…21 balsu prieš ir 36 už.
Ačiū.
Koks įvykis. Naujas ingredientas.
Tai atveria visiškai naują potencialių padažų pasaulį.
Tai tikrai puiki… Kaip čia pasakius?
Galimybė, ponia. Puiki galimybė. Nuostabi.
Taip, puiki galimybė.
Netikėta laimė.
Jame nėra pavojingų patogenų, teisingai?
Žinoma, nėra, ponia.
Kuris tai pusgalvis? Mikis 18?
Palaikykite jo galvą.
Dabar galėsiu judu atskirti. Suknisti Daugybiniai.
O, taip. Išties sąžininga.
Dievulėliau. Sudegusi mėsa.
Čia tai niekis, mieloji.
Palauk, kol abu pavirs keptomis dešrelėmis perdirbimo aparate.
-Kaip ištversi tokį dvoką? -Stengiuosi kuo greičiau.
Miki. Man labai gaila.
Judu. Šioje plytoje įrašyta jūsų atmintis, taip?
Dabar pamatysite, kaip visiems laikams ją ištrinsiu.
Tada suprasite baigtumo reikšmę ir siaubą.
Daugiau jokių kopijų!
Štai ką abu galvosite mirdami.
Amžiams!
Kai atminties nebeliko, kuris kūnas bus pirmas?
Jei sunaikinsime po vieną, bus dvigubai smagiau.
Šiurpu.
Vade Maršalai, pone.
Galiu pasakyti keletą žodžių?
Nesvarbu, kuris sudegs pirmas, faktas tas,
kad prieš mus dabar stovi du Mikiai.
Ir, pastebėsiu, jie niekuo nenusikalto.
Vienas iš jų buvo nepelnytai apkaltintas, kad į jus šovė.
Tačiau iš tiesų jis tą padarė dėl jūsų saugumo.
Jis pirmas pastebėjo ant akmens
už jūsų antrąjį šlykštuką,
ir puikiai žinote, kad tą dieną, kai atspausdinamas Panaudojamas…
Užteks.
Sugalvojai ginti tuos kvailius. Verčiau tvarkykis su savo mėšlu.
Neteisėtas oksizofolio laikymas. Daugybinių slėpimas.
Liūdna.
Bandymas nužudyti suknistu grandininiu pjūklu?
Tikrai įspūdingas pažeidimų sąrašas, nemanot, panele Beridž?
Kaupiasi karo debesys. Pažvelkite į tuos kenkėjus.
Šiuo kritiniu metu žmonija privalo susivienyti.
Kam gaištame laiką su tomis visuomenės padugnėmis?
Kalbate kaip tikras karo meto vadas, pone. Labai įspūdinga.
Ir dar viena puiki jūsų kovos citata į kolekciją.
-Tau patinka? -Taip.
-Daugiau tokių? -Prašyčiau.
Kartojate, kad atsidūrėme prie karo slenksčio.
Ar galiu išdrįsti pasakyti du pastebėjimus, pone?
Pirmyn.
Pirmiausia, norint dalyvauti kare, reikia turėti daug energijos ir kalorijų.
Kadangi dar tik pradedame įsikurti,
ir mūsų išgyvenimo galimybės dar netvirtos,
kažin, ar tokios išlaidos būtų protingos.
Antra, mūsų priešai, rodos, yra šlykštukai.
Bet ar esame įsitikinę, kad jie nori kariauti?
Ištisas valandas jie suka ratus ir stūgauja.
Dieve mano, agente Beridž.
Kažkada penkis kartus laimėjai Maršalo taurę.
„Mėnesio agentė“.
O dabar drebi dėl tų vabalų-ateivių?
Na ir žemai nusiritai.
Ką darysi, kai jie pramuš skylę laive ir ištrauks tavo subinę lauk?
Tie groteskiški tarakonai.
Groteskiški ar ne, jie yra šios planetos gyventojai.
Ir turime įrodymą, kad jie išgelbėjo vieną iš mūsų.
Jie jo nesurijo ir neužpuolė.
Išgelbėjo ir nesuėdė ko?
Manęs.
Jie išgelbėjo mane.
Žinoma, nesuėdė. Esi neskanus.
Esi perdirbtas šlamštas.
Tave prarijo ir iškakojo daugybę kartų.
Jie turbūt nėra kvaili vabalai.
Jie šlamšto neėda.
Turi kognityvinių gebėjimų.
Būtent.
Iš tiesų jie turi aukšto intelekto požymių.
Jie sugeba palaikyti prasmingą pokalbį.
Mes tai analizuojame, ir…
Pone, turite pamėginti pats su jais pabendrauti.
Mes kuriame vertimo programą.
Šitaip? Manote, aš pusgalvis?
4,5 metų skridau per visą suknistą galaktiką,
kad klausyčiausi prakeiktų ateivių kvaksėjimo?
Pasakykit, kur čia logika, bliamba? Kas nors!
O kur logika
tavo nesąmonėse?
Tavo nesąmonės čia labiausiai nelogiškos,
suknistas asile!
Vadini juos ateiviais. Mes čia ateiviai, pusgalvi.
Jie čia gyveno jau prieš mus, ir Mikis…
Mikis visad buvo Mikis Barnsas.
Išvis supranti, ką tai reiškia?
Jie tiesiog čia gyveno. Kol tu neatskridai su savo nesąmonėmis!
Manai, gali nuspręsti, kas gyvens, o kas mirs.
Esi visiškas asilas!
Nenuostabu, kad nelaimėjai rinkimų, suknistas pusgalvi.
Ne! Liaukis!
Kas tau negerai? Mažyliui skauda!
Įsikąsk.
Ką?
Nukris po trijų, dviejų, vienos.
Pagaliau ji užsičiaupė.
Piktnaudžiavimas padėtimi.
Filmuoju.
32K raiška.
Tik viską įrašyk.
-Tvirti dantys. -Taip.
Mums reikia daugiau saviškių.
Pone, dabar būtų geriausias metas pradėti „Visuotinį išnaikinimą“.
Užteks tų, kurie yra lauke.
Ką čia paistai?
Mes nunuodysime juos dujomis.
Ko čia raukaisi? Vis dar nepasitiki savo ankstesnėmis nesėkmėmis?
Ne. Pone, „Arkadijus 3.0“ buvo kruopščiai patikrintas.
„Arkadijus 3.0“ yra paralyžiuojančios dujos. Neabejoju, kad pavyks, pone.
Taip, Arkadijau. Neabejoju.
Bet vis tiek pasimelsiu.
Laukėme šios dienos, pone.
Ateities istorikai pažymės šią dieną kaip pavojingų rūšių
kolonijinėse planetose išvalymo eros pradžią.
Gal ir pats būkite laive?
-Kai skleisime dujas? -Taip.
-Galėsiu nuspausti mygtuką? -Žinoma, pone.
Jei būsite laive ir vadovausite operacijai,
nufilmuosime istorinę medžiagą.
Ir bažnyčios nariai Žemėje…
Jie susižavės.
Taip, ir kompanija.
Gerai. Metas pradėti operaciją „Visiškas sunaikinimas“.
Mielasis, galiu žodelį?
Taip, mano meile.
Kai ką sugalvojau.
Tikiuosi, esate dėkingi mano žmonai
už skiriamą dėmesį.
Tai galiu nuspausti abu mygtukus vienu metu?
Taip, pone. Nuspauskite, ir jie suveiks vienu metu.
Ir automatiškai sprogs, jei atsidurs už nuotolinio valdymo ribos.
Girdėjote? Laikau jus abu už kiaušų, tad nesugalvokite bėgti.
Išeidami abu gausite po paprastą ginklą.
Nupjaukite kuo daugiau uodegų,
ir laimės tas Mikis, kuris pirmas atneš 100 uodegų.
Laimėtojas liks gyvas, tačiau pralaimėjęs…
Pradėkime skaičiuoti.
Priverskite juos cypti taip garsiai,
kad jų gelbėti atlėktų visi iki vieno.
Taip viena kulka nušausime du zuikius, tiesa?
Žinoma. Su šimtu uodegų padažą galėsime gaminti kelerius metus.
Nežiopsokit.
Vienas neteisingas judesys, ir pavirsite žmogienos mėsainiu.
Suprantu.
Tai – bausmė.
Ką čia paistai?
Visas mūsų gyvenimas – sumauta bausmė.
Ir tik už tai, kad būdamas penkerių nuspaudžiau tą mygtuką.
Tu ir vėl!
Avarija įvyko dėl automobilio gedimo, juk žinai.
Nežinau.
Na, ne dėl to, kad nuspaudei mygtuką.
Mama irgi gerai vairavo.
Kiek dar turėsiu kartoti?
Atsiprašau, Miki… Mikiai. Jums jau reikia eiti, tučtuojau.
Gal bent rampą nuleistum?
Negalime nuleisti. Apgailestauju. Jums teks šokti.
Miki!
Palauk, Miki.
Paimk.
Dar nepabaigtas, bet gal padės susikalbėti su padarais.
Pirmyn!
Čia kažkoks vertėjas?
Taip. Sėkmės.
Beje, nemanau, kad Maršalas nužudys jus abu.
Nagi.
Eime.
-Eime. -Na, aš…
Šiaip ar taip, teks su juo kažką nuveikti.
Gerai. Jie išgelbėjo mane, dabar aš išgelbėsiu juos.
Ką tie šūdžiai daro?
Net aš matau, kad paliko ne vieną dešimtį uodegėlių.
Gal jie iš proto išsikraustė?
Ak, mielasis.
Gal tiesiog paspausti mygtuką?
Atsisėskime ir stebėkime.
Jie ims kapoti uodegas, vos supras,
kad tik vienas iš jų išgyvens.
Ei!
Čia aš! Palauk!
Bėkite iš čia. Išvesk juos visus iš čia.
Grįžkite į savo urvą.
Antraip visi mirsite.
Ką?
Labas.
Taip, tik norėjau… dėl to karto…
Norėjau padėkoti.
Pameni mane, taip?
Mikis.
Iš kur žinai mano vardą?
Paslaptis.
Jie ten šnekučiuojasi?
Taip. Ką tik paaiškinome.
Kaip tai įmanoma?
Tai – prototipas, primena vertimo įrenginį.
Dorote? O, ne. Kur Dorotė?
Per tuos trukdžius nė velnio negirdžiu. Net vaizdas trūkinėja.
Atleiskite, pone. Pūga apsunkino absorbciją…
O šitas? Ar detonatorius suveiks?
Taip, pone. Naudojame trumpąsias bangas, tad turėtų būti gerai.
O kas tas dičkis? Bičių motinėlė?
Primena kruasaną, pamirkytą šūde.
Oficialios ataskaitos dar rašomos,
bet manome, kad viskas sukasi apie šią Mamytę.
Tai ji – bosė. Kaip tu.
Ką tu sakai?
Dinkite iš čia, antraip jus nunuodys dujomis.
Tas dujas, „Arkadijus 3.0“, man teko patirti savo kailiu.
Tikrai labai skausminga.
Ar žinai, kas yra dujos? Dujos. Tarsi…
Dujos?
Žiūrėk savo reikalų, kvailiuk.
Savo reikalų? O tu?
Kodėl ištraukei jį iš plyšio?
Nudėti jį?
Ne.
Esu… Esame dėkingi. Tikrai.
Tuomet kodėl?
Kodėl užmušėte Luką?
Luką?
Mažylį Luką.
Jūsų grupė. Sudraskyti.
Kraujas.
Taip…
Tai…
Tai buvo Lukas.
Mes tave išgelbėti.
Jūs nužudyti Lukas.
Kuo vardu kitas mažylis? Kurį turime laive?
Zoka.
Nužudyti ir Zoka?
Kas, jei Zoka mirs? Ką darysite?
Mirtis.
Visiems.
Kalbi apie visus žmones.
-Išnykti. -Kaip?
Paprasta.
Užsidengti ausis.
Bet sprogti akys.
Smegenys.
Visiems jums.
Naša!
Naša! Pažvelk į mane!
Pažvelk į mano burną.
Kas jiems negerai? Kas jam negerai?
Jie kažką sako. Ką sako tas pusglušis?
Tai – ne gestų kalba.
C3!
C… 3?
3?
C3? Kas tas C3?
C3?
PAGRINDINĖS PLANETŲ PADĖTYS
ATNEŠK MAŽYLĮ
Atnešk mažylį.
Jei jo nesugražinsime,
visi mirsime.
Mielasis, man tai nelabai patinka.
Kodėl tiedu nevykėliai kalbasi su vabalų bose?
Jie įsivaizduoja, kad kalba žmonijos vardu?
Jūs turėtumėte ten būti, pone, istoriniame įvykio centre.
Matai du vadovus, susitinkančius akis į akį pūgoje?
Lemtį?
Jums tereikia ten nueiti. Sukursiu istorinę sceną.
Svarbiausia Niflheimo įkūrimo akimirka.
-Atnešk mažylį. -Dabar jau įsivaizduoju.
Ant didžiosios koplyčios lubų ir sienų.
Taip, ponia.
Ir paskutinė detalė, pone.
Manau, būtų puiku, jei prieš paleisdami dujas, iškomunikuotumėte žinutę.
Žinutę?
Jei nesuteiksime aštrumo, tai tebus trečiarūšis karnavalas,
kuriame išpurkšime tarakonus pigiais pesticidais.
Taip, jie yra šlykštūs ir bjaurūs vabzdžiai,
tačiau tai bus jų gyvenimo pabaiga, tad galite tarti keletą gailestingų žodžių
atsisveikinimui kaip išmintingas ir gailestingas kunigas.
Atsiųskite operatorių komandą. Pirmasis būrys lydės mane ginkluotas.
Taip, pone.
Mano meile, Pasitarimų kambarys – tavo. Kol sugrįšiu.
C3. Naša žinos, ką tai reiškia.
Nereikia aiškinti.
Sugrąžinsiu Zoką gyvą ir sveiką. Pažadu.
To neužtenka.
Ko dar?
Mes prarasti Luką.
Vieną.
Būti sąžiningi.
Sąžiningi? Turime ką nors paaukoti?
Taip.
Teisinga.
Vienas iš jūsų. Mirti.
Tai jei sugrąžinsime Zoką, ir vienas žmogus mirs…
Taika.
Važiuok.
Girdite mane?
Operatoriai, trečias būrys, ar girdite?
Gerai, radijo signalas trūkinėja,
tad susisieksime per garsiakalbius.
Antras būry, ar girdite?
Mums įsakyta saugiai palydėti vadą Maršalą…
Niekas neliepė šaudyti! Nenervinkite šlykštukų!
Baik kalbas. Ne tave čia filmuojame.
Nuostabu.
Gerai, iškart po jūsų kalbos, pone, uždarysime kabiną,
ir tai bus signalas komandai ore paleisti dujas.
Didingas sunaikinimas, pone.
Tu. Taip, tu. Kuo tu vardu? Metjus?
Metjau, turi angelišką veidelį. Štai, paragauk mano padažo.
Prašau. Pasakyk, ką galvoji.
Naša!
Ne! Stok!
Jai sulaužys stuburo slankstelį.
Nulaušiu tai bjaurybei kaklą.
Ne. Ramiai.
Vienas judesys, ir ji mirs vietoje.
Naša Beridž, ko nori?
Mažylio. Turime grąžinti jį mamai.
-Ir viskas? -Taip.
Užtikrink mums saugų išėjimą.
Nebent nori pamatyti, kaip nulaušiu jai sprandą.
Ne. Naša, nereikia, prašau.
Klausykit, kaip sutarta, mes užtikrinsime Našos išėjimą.
Naša, ar gali ją atsargiai paleisti?
Aš paimsiu mažylį. Atsargiai.
Naša, tau viskas gerai?
Turiu skubėti. Galiu paimti visureigį?
Abejoju. Tau teks bėgti.
Suimk tą suknistą kalę!
Ponia, šiandien judu su vadu parodėte neįtikėtiną piktnaudžiavimą
padėtimi, stipriai viršydami jums suteiktą valdžią.
Nori būti pakartas už maištavimą?
Visa vaizdo medžiaga, įrodanti piktnaudžiavimą, bus perduota Komisijai.
Siūlau pagalvoti, ką sakysite teisme.
Ačiū, Zykai.
Prižiūrėkite padėtį.
Likus 30 metrų iki šlykštukų mamos, pone,
imsime lėtai sukti aplink ją ratus.
Tai bus ženklas pradėti jūsų baigiamąją kalbą.
Taip.
O kita kamera filmuos iš išorės,
tad scena bus tikrai įspūdinga, pone.
Mano kalba bus trumpa ir aiški.
Įspūdingas kreipimasis. Nieko nereikės redaguoti.
O tada susprogdinsiu Mikius.
Didysis finalas.
Tau pavyks, Naša. Mes suvaldysime visus viduje.
-Atidaryk vartus. -Gerai.
-Iki. -Sėkmės!
Naša susitvarkys.
Zoka sugrįš gyvas ir sveikas.
Kas čia?
Kas atvyksta?
Šūdas.
Palauk.
Kokia čia nesąmonė?
Kuri čia mama?
Į ką turėsiu žiūrėti, sakydamas kalbą, bliamba?
Ketinau išnaikinti juos garbingai.
Dabar tie barbarai gali užsikrušti!
-Granatsvaidis paruoštas? -Taip, pone. Užtaisomas.
Nusiųsime tą mamulę į užmarštį.
Kam reikia suknistos kalbos?
Būsiu tvirtas, mieloji.
Ten mama, pone, matote?
Jos kitokia forma.
Taip, tai ji. Nusitaikyt!
Ten ne ji, pusgalvi!
Atleiskite, pone.
Miki!
Naša!
Miki?
Metas atsisveikinti.
Ką?
Sprogdinkite artimiausią krūvą!
Pyškinkit juos, kol pasieksime mamą. Naikinkit juos!
Operatoriau, būtinai nufilmuok išsivertusias žarnas.
Palauk. Štai tą.
Pirmiausia šauk į šitą. Ji didesnė.
Ugnis!
-Šauk! -Taip, pone.
Ugnis!
Ne, pone, sprogstanti liemenė!
Šauk tik, suknistas avigalvi!
Ne! Pone, ne. Per arti!
Palaukite, pone! Sustokite!
Ne, kur… Dieve mano.
Miki!
Naša!
Žinojau, kad tau pavyks. Mažylė sveika?
Ne.
Kas vyksta?
Žiūrėk!
Turime Zoką! Naša parnešė ją atgal.
Žiūrėk.
Naša…
Zoka sveika, taip?
Ei!
Matai?
Vienas žmogus!
Tu irgi bijai.
Mes abu bijome.
Taip, aš bijau.
Tai reiškia, kad esi žmogus.
Esi svarbus.
Pasiduok, vyruti.
PO 6 MĖNESIŲ PAVASARIS
Gerai, bičiuliai…
Bičiuliai, nesidrovėkite. Prisėskite.
Netrukus prasidės kertinio akmens padėjimo ceremonija,
tačiau pirmiausia – Panaudojamų reikalai.
Miki, bičiuli, ateik į priekį.
Galit kuris nors atsisėsti į pirmą eilę, suknisti introvertai?
Sveiki visi. Esu Naša Beridž, Komisijos narė.
Po kelių savaičių debatų pagaliau sulaukėme įsimintinos dienos.
Šiandien panaikinsime Panaudojamų programą.
Norėčiau padėkoti Komisijos nariams už palaikymą.
Tikrai jaučiau meilę.
O labiausiai už kovą iki galo
ir Komisijos sprendimą visiems laikams uždrausti žmonių spausdinimą…
Norėčiau padėkoti mūsų Mikiui Barnsui.
Ir, žinokite, esu žiauriai laiminga, kad galėsiu pasenti su Mikiu.
Buvo labai nesmagu senti vienai. Gerai.
Nepaisant ilgų taikių diskusijų…
Ką gi.
Taigi, tu paspausi mygtuką. Palauk.
Naša duos ženklą. Tu paspausi mygtuką.
Palauk. O tada ten, būm.
Turiu ateiti ir paspausti ar… Ne, savo vietoje, taip?
Man visiškai nusispjaut.
Nuo šiol Niflheime kaip Žemėje
žmonių spausdinimas bus visiškai uždraustas.
Šiandien žmonių spausdintuvas bus sudegintas ir ištrintas iš mūsų atminties.
Naša puikiai tvarkosi.
Manau, kituose rinkimuose ji gali kandidatuoti į Komisijos pirmininkes.
Rauna stogą, kai pagalvoju, kad ši nuostabi moteris
vos prieš 6 mėnesius trūnijo su mumis visais tame šūdiname kalėjime.
Tą dieną, kai Maršalas pavirto į dulkes,
Ilfą ištiko šokas, ir ji buvo perkelta į psichiatrinę palatą.
Sklandė gandai, kad ten ji persipjovė sau riešus.
Kiti prisidėję buvo patupdyti į kalėjimą.
O Timas kažkaip stebuklingai buvo paleistas anksčiau laiko.
Tačiau išėjęs kasdien baiminosi akimirkos,
jog sutiks žmogų, pakišusį laišką.
Dariaus Blenko sėbrą, kuris vieną dieną galiausiai jį užpuolė.
Tai buvo mirtina kova.
Galiausiai…
bendrininkas buvo įmestas į perdirbimo aparatą.
Išskyrus ausį.
Netgi per teismą Timas nusprendė gintis pats.
Sugriebęs mane, jis prikišo peilį
prie juosmens ir nurėžė…
Ir jį paleido, prilyginę tai savigynai.
Toks jau tas Timas.
Tačiau mūsų teismai, rodės, niekad nesibaigs.
Deimianai, sėsk!
Prasidėjo tikra politinė kova tarp palaikiusių Maršalą
ir nusistačiusių prieš jį.
Tačiau tuomet Naša apsisprendė.
Ji peržiūrės Komisiją ir pati viską pakeis.
Tad kai ją išleido, ji tikrai dalyvavo rinkimuose.
Ir triuškinamai laimėjo.
Pirmą dieną asamblėjoje Naša puikiai laikėsi.
O aš labai nervinausi.
Nors nemanau, kad ji pastebėjo.
Miki. Turiu naujesnio modelio vertimo įrenginį. Ką tik pagaminome.
Gerai, ar galėčiau atvirai paklausti?
Pirmyn.
Kai sakei
apie tą išnykimą ir panašiai, jei jūs visi…
imtumėte mauroti.
Ar mūsų smegenys tikrai sprogtų?
Nuo garso?
Sprogti.
Bet sakei…
kad sprogtų mūsų akys.
Kodėl ne ausų būgneliai?
Nes juk kalbame apie garsą.
Viskas sprogti.
Tikrai?
Gali pamėginti? Dabar?
Kas sakė, kad blefuoti gali tik žmonės?
Neparodė emocijų.
Taip, ir gražiai atsiraugėjo.
Labas.
Ką čia veiki vidury nakties?
Aš tik…
Galvojau, visą laiką buvote ligoninėje.
Pažiūrėk. Žemyn.
Tik neužlipk.
Skanumėlis.
Pirmyn. Paimk trupinėlį.
Paragauk.
Kas? Jau ne lygis ragauti padažą nuo grindų?
Kas dar leistų tokiam padugnei kaip tu ragauti tokį rafinuotą padažą?
Iš ko jis pagamintas?
Nemandagu! Reikia ne taip.
Pirmiausia pasakysi, ką manai, tuomet aš pasakysiu, iš ko jis.
Miki, negalvoji, kad leidžiu
tau ragauti, nes vertinu tavo skonį?
Priešingai.
Tikrasis šedevras bus padažas,
kuris patiks net tokiems bukagalviams kaip tu.
Kaip nori. Velniop.
Paragauk, išmesk, man vienodai. Dabar tu nieko vertas.
Verčiau susigrąžinsiu savo nuolatinį ragautoją,
išties turintį skonį.
Palaukite, čia…
Net jo inkstai gražesni už tave.
Tik ne tai. Negali būti.
Žinoma, gali.
Pripažink, tu irgi to nori.
Visi to nori.
Ilfa…
Ką tik prisiminiau…
Jūs numirėte kitą dieną po Maršalo mirties.
Pirmyn, paliesk mane.
Patikrink, esu žmogus ar vaiduoklis.
Nuo pat vaikystės sapnuodavau košmarus.
Šįkart nebijojau.
Tik pagalvojau:
„Ką darytų 18-as?“
Atsiknisk.
Ką veiki? Paspausk mygtuką.
Miki. Spausk.
Nagi.
Džiaugiuosi, kad spausdintuvo nebeliko, tačiau iš dalies jaučiu kaltę,
jog nesuteikiau visiems kitiems Mikiams galimybės gyventi.
Bet turiu pamiršti kaltę.
Miki!
Turiu teisę būti laimingas.
MIKIS 18
MIKIS BARNSAS
Išvertė Akvilė Katilienė