L. P. 2054 PLANETA NIFLHEIM
Jak jsem to přežil?
Byl to sakra pád.
Do prdele. Mám rozbitej komunikátor.
A vyhřívání taky.
Měl jsem se přerazit a umřít už během pádu,
ne se tu pomalu měnit na masovýho nanuka.
Timo?
Timo!
Timo, jsem tady dole.
Timo.
Mickey?
Timo!
-Timo, jsem tu dole. -Mickey.
Tys ještě neumřel?
-Ne. -Vydrž.
A sakra.
Plamenomet máš furt dobrej.
Ani škrábanec.
Ještě že mě napadlo slanit se sem.
Zbrojaři budou mít radost.
Já ho odevzdám, jo?
Můžu ho vzít já.
Nezlobíš se, viď? Že vezmu jen tenhle.
S tebou to moc dobře nevypadá, že ne?
A mý lano dál nedosáhne.
Jo, ne, v pohodě.
Nemusels tak riskovat.
Jo, moje řeč.
Navíc tě stejně zas zítra vytisknou.
Jo.
Hele, Mickey.
Jo?
Jaký to je umřít?
Jistě už sis na to zvykl. I tak…
Kolikrát už to je?
Jseš Mickey 16?
Sedmnáct. Vole.
Po tomhle osmnáct.
Rád jsem tě poznal. Hezkou smrt.
Nashle zítra.
Bezva.
Coby ne?
To je pořádnej kus.
Snad mě spolkne najednou.
To bude lepší než pomalu umrznout.
Asi.
Nebo ne.
Ale vždycky, když jsem umřel, mě zase vytiskli.
Všechna data mám zálohovaná, jen dostanu zbrusu nové tělo.
Pravidelně ukládají mé vzpomínky
a osobní vlastnosti
a znovu mi je pak implantují do mozku.
To je ale šílená technologie.
Řekněme spíš pokročilá.
Hodně pokročilá.
Ano.
No tak…
Moment. Počkejte chvilku.
Prostě… Klid…
Jen klid, dýchej. Tak, dýchej.
Ano!
Všechen ten tisk těl a transplantace paměti
svou dobu upřímně řečeno tak předběhl,
že to vyvolalo mnoho etických sporů
a náboženských žvástů,
že se to na Zemi zakázalo
a povolili to jen ve vesmíru pro nahraditelné.
Jako jsem já.
Jen co jsme opustili atmosféru,
dřel jsem po celou cestu na tuhle planetu.
Dostával jsem jeden úkol za druhým.
Technici, co je? Ty kabely už tu jsou.
Jde o to, Mickey…
Zdravotníci, nechcete mu to říct?
Co jako?
Ahoj, Mickey. Jak se vede?
Necítíš závratě, nevolnost, netočí se ti hlava?
Trochu se mi asi motá hlava.
To se bude ještě zhoršovat, Mickey, a dostaneš horečku.
Jsi teď vystavený nepředstavitelné úrovni záření,
proto jsme tě tam taky poslali.
Aha.
Popiš nám přesně své příznaky.
Nejdřív pár dotazů na záření
podle našeho kontrolního seznamu.
Za jak dlouho tě začne pálit kůže?
Za jak dlouho pak oslepneš?
A samozřejmě za jak dlouho umřeš?
O to nám jde hlavně.
Ve čtvrté třídě jsem se na hodině přírodopisu
hrabal v žábě.
Tohle asi bude můj trest.
Mickey, sundej si rukavici,
abych viděl, jak to vypadá pod skafandrem.
Páni! Viděli jste to?
Dobrý den.
Hydratuj se, Mickey.
Budeš mít hodně vyprahlo.
Arkady, ta dávka asi byla moc velká.
No a co, Dorothy? Do deseti minut je po něm.
Odeber všechny krevní vzorky.
Bude krvácet z očí, nosu, úst, uší a z rekta.
Odeber vzorky ze všech otvorů. Ano?
A nech přitom běžet nahrávání paměti.
Tenhle Mickey je výjimečný, to víš, ne?
Ze všech Mickeyů budeš mít nejkratší životnost.
Slyšel jsem. Deset minut.
Mám dobrou zprávu, spíš to bude 15.
Mnohem lepší, ne?
Mít životní pojistku, byl bych teď zazobanej,
akorát že nahraditelný jsou nepojistitelný.
Nemáme nemocenskou, odbory ani penzi.
Nepřekvapilo by mě, kdybyste si řekli:
„Tak proč sis to udělal?“
Protože jsem měl kamaráda, který mi řekl,
že jednou makronky půjdou na odbyt líp než burgery.
A protože jsem tomu blbýmu kámošovi věřil a vzal jsem si obrovskou půjčku
od jednoho prima pána na prodejnu makronek.
PŘED 4 1/3 ROKU ZEMĚ
A sakra.
No tak, jen klid.
Dobře vím, že vám zbývají čtyři týdny.
Berte to jako menší výlet.
Jako ochutnávku toho, co bude následovat, pokud nám to zavčasu neuhradíte.
Krom toho máte spoustu času,
když vám ta makronkovna krachla.
To jste mi tedy předvedli podívanou.
Je mi to jasný, rozumím. Jasný sdělení:
„Peníze se zpozdily.“
Už to bude. Dva lidi…
Darius Blank. Kéž bych to jméno nikdy nezaslechl.
Pan Blank nemá zájem jen o peníze.
Těch má spoustu.
Tato budova je jen částí jeho majetku.
Dívat se, jak jeho dlužníci umírají, vychutnávat si detaily jejich smrti,
z toho má skutečný požitek.
Je to jasné. Můžete už přestat.
Já vám rozumím.
Dva týdny, už jen dva týdny.
Víc nepotřebuju. A dám vám víc. Víc peněz.
Víc peněz je…
Toho pána jsme chytili pře čtyřmi dny v Ulánbátaru, v Mongolsku.
Vypadá draze.
Ručím vám, že každého, kdo nedodrží termín,
pronásledujeme až na kraj Země.
JEDINEČNÁ MISE NIFLHEIM
Tak jsme opustili Zemi.
Nic nevycházelo, neměl jsem rodinu, která by na mně závisela.
Tak jsem se přihlásil na tu výpravu,
ale stejný nápad mělo asi milion lidí.
Jako by celá ta prohnilá planeta před něčím utíkala.
Všichni asi mají finanční problémy.
Ale na tu loď jsme se dostat museli,
protože byla v té sezóně poslední.
Lidé v přívalových vlnách zoufale touží opustit Zemi.
Odpůrci migrace jako by házeli na zeď hrách,
když tvrdí, že Zemi je třeba napravit,
a ne riskovat životy stěhováním na jinou planetu.
Tihle nadšení uchazeči se už cítí být v kosmu.
A co je důležité, tuto expedici
vede bývalý kongresman Kenneth Marshall,
který v posledních dvou volbách neuspěl.
Snaží se tento neúspěšný politik založit království kdesi nad hvězdami?
Byli to jeho fanatičtí příznivci, kdo mu získal štědrou podporu
od jedné konkrétní náboženské organizace a firmy?
Zůstává tolik nezodpovězených otázek.
Pojďme si promluvit s lidmi.
Promiňte, jste příznivec Kennetha Marshalla?
Jsem. Jsem, velkej.
Jsem stopro příznivec.
Jedinečný tělem i duší.
Jste z Marshallova oficiálního kanálu?
-Jsem z EC 20… -No ne.
Marshall se teď na to dívá?
-Pane jo! -Mě si vyberte.
Na mou duši, vyberte si mě.
Na expedici jsou zapotřebí mladí a zdraví lidé.
Dámy a pánové, dnes nás čeká další mírná písečná bouře.
Přístup je dnes omezen na bránu číslo 3.
Na našem stánku máme slevu na brýle a masky.
A jako vždy, dalších 5 % slevy s placením přes Marshall Pay.
Jiné výpravy mě nechtěly vzít, ale udělaly chybu.
Umím opravovat záchody. Peču perník. Musíte mě vzít, dejte mi šanci.
Vezměte nás na čistou hvězdu, Marshalle a Ylfo.
Vezměte mě s sebou!
Nahraditelný.
Hlásíte se jako nahraditelný?
Vážně?
Přečetl jste si celou přihlášku?
Jo.
Měl jsem si ji přečíst.
Ne že bych měl na vybranou.
Nemám žádná osvědčení.
Vlastně ani nic neumím.
Pak jsem zjistil, že Timo už si pro sebe
zamluvil místo pilota flitteru.
A to jen před pár týdny dostal žákovský řidičák.
Netuším, co musel udělat, aby mu to prošlo,
ale klobouk dolů.
Promiňte.
Nestaví se tu něco?
Co prosím?
Vy neslyšíte něco jako…
jako motorovou pilu?
Ne.
Chtěl jsem odtamtud vypadnout.
Někam, kde by mě ten zvuk nepronásledoval.
Daleko do vesmíru.
Pročetl jste si to?
Ano.
Četl jste to, tak to víte, že?
Bude to velmi tvrdá práce.
Ale bude i zábavná.
Vylíčím vám všechny podrobnosti.
Ta vůně mě tak rozptylovala… Ta vůně jejích vlasů.
Jako by mi přivolala nějakou dávnou vzpomínku.
Té velké nádrži dole se říká cyklátor.
Nabírá organický odpad vyprodukovaný na vesmírné lodi,
slupky z jablek, kuřecí kosti, pukavce,
mrtvoly, lidské výkaly, všechno možné,
a pak to smísí, pročistí a zrecykluje
a část pošle sem do tiskárny.
Suroviny pro lidské tělo.
Když umřete a Výbor to schválí,
vytiskne vám do 20 hodin novou verzi vašeho těla.
Svlečte se, převlékněte se do tohohle.
Ani jsem neslyšel, co mi říkala.
Jako by se mi všechny smysly soustředily do nosu.
Jako skutečný déjà vu, ale čichový.
Provedeme úplný sken vašich biodat.
Budete tedy vytištěný přesně takový, jaký jste teď.
Napořád.
Tenhle radši vymáčknu.
Jinak by tam byl pokaždé.
Ještě že nevěděla o tom na zadku.
Když naskenovala tělo, nahrála mé vzpomínky.
Říkala tomu „záloha osobnosti“.
To musím dělat jednou týdně,
abych neměl velké výpadky, pokaždé když mě vytisknou.
V minulosti by byl třeba hard disk
velký jak průmyslová lednice, aby zkopíroval dospělý mozek.
Teď jen takováhle cihlička. Šikovné, co?
Dostal jsem injekci se speciálním roztokem.
Vyvolala záplavu starých vzpomínek.
Přespříliš vzpomínek.
Jeli jsme ze supermarketu domů.
Chtěl jsem sedět vepředu.
Že už jsem dost velký.
A tehdy jsem uviděl to červené tlačítko.
Stiskl jsem ho a ona havarovala.
Přiložte si ji k hlavě a stiskněte spoušť.
To je poslední podmínka, abyste se stal nahraditelným.
Dokažte, že tomu systému důvěřujete.
Odteď už si musíte na umírání zvyknout.
Je to vaše práce.
Tu čtyřapůlletou cestu jsem začal jako Mickey Jedna.
Když vás tak dlouho drží ve vesmírné lodi,
jídlo se stane vším.
Pozor, Mickey Jedna.
Sedm kalorií nad aktuální příděl.
Ten první den v jídelně
jsem si asi začal trochu říkat: „Co jsem to udělal?“
Celá místnost byla plná lidí, co jedli ten humus,
a vládlo tam uplné ticho, že by bylo slyšet špendlík, jak upadl.
Dokud tam nevešel Kenneth Marshall se svou ženou Ylfou.
A fůra lidí začala vyšilovat.
Říkal jsem si: „Co tu sakra dělám?“
Ale vtom jsem ji uviděl.
Nashu.
Tehdy jsem poprvé uviděl Nashu Barridgeovou.
V první den téhle dlouhé cesty.
Proslov…!
To stačí…
Ještě minutu pokračujte a promarníte pět kalorií.
To jsou dvě procenta té drahocenné stravy, co teď jíte.
Jak víte, naší prioritou číslo jedna
je šetřit potravinami, než dorazíme na Niflheim,
a maximalizovat tak počet přeživších.
Takže poslouchejte.
Například pohlavní styk.
-Každé… -Číslo.
…číslo spotřebuje děsných 100 kalorií.
-Přinejmenším. -Přinejmenším.
Když v závislosti na účastnících vynásobíme délku aktu třením, vyjde nám…
Jde o to, že Kenneth jedná s Výborem
o zákazu veškeré sexuální aktivity na lodi.
Cože?
Já s tím nemám problém.
Drahoušku, určitě je to teď vhodné načínat?
Promiň, zlato. Jen jsem ti chtěla pomoct.
Ne. To nic.
Dělám to dobře? Neměl bych přitlačit?
-Ano. Ano, přitlač. -Dobře.
Kolegové průkopníci,
až dorazíme na Niflheim a zajistíme potravinářskou výrobu,
spustíme tu největší kampaň na podporu sexu v dějinách.
Budete rozsévat své sémě po celé planetě.
Nejdřív přežít! Pak si užít!
Pak se budeme milovat a množit!
Šířit svůj druh!
Zaplavíme zemi!
A tak jsme začali zaplavovat.
S láskou.
KLÍČOVÉ PLANETÁRNÍ POZICE
A bohužel pak tohle…
Jo. A teď udělej tohle.
Ale no tak, tak velkej není.
Promiň.
Nebýt Nashy, připadaly by mi ty čtyři roky jako čtyřicet.
Byla se mnou, když bylo nejlíp,
a zůstávala u mě, když bylo nejhůř.
Každý nemá to štěstí, aby našel takovou spřízněnou duši.
To by se nestalo, kdybych nenastoupil na tu vesmírnou loď,
takže sláva velkému vydřiduchovi Dariusi Blankovi.
Díky, Dariusi.
Ale ne že bych se flákal.
Já byl dennodenně v jednom kole, staral se o Nashu,
a ona byla multifunkční elitní agentka.
Není snadné podporovat někoho,
kdo je vojačka, policistka a hasička.
Ale co vidí ona na mně, to netuším.
Jsem prostě vděčný.
Ale jen co vyjdu za dveří,
byla loď plná převážně… pablbů.
Hej! Mickey, že jo?
Můžeme se zeptat…
No… jaký to je umřít?
Víš, když tě zas vytisknou?
Jo, jakej je to pocit?
Tak nám to pověz. Fakt nás to zajímá.
Představte si trávit roky
-bok po boku s těmi blby. -Neřekne to.
Z toho by hráblo každýmu.
-„To abys mě zabil!“ -„Přes mou mrtvolu!“
Někdy se i Nasha,
-vzorná občanka… -Přes tvou mrtvolu?
…zapojila a připomněla nám,
-že jsme jedna šťastná rodina. -Přes tvou mrtvolu?
-Kampak jdeš? -Že si máme pomáhat.
Že se máme podporovat.
-Stmelená harmonická komunita. -Co říkáš?
Výbor Mickeymu Devět snížil příděl na polovic
a do odvolání ho přidělil na manuální čištění cyklátoru.
Gratulujeme!
Hele, Mickey.
Musíš mít hlad. Dej si ještě.
Díky, Kai.
Změnilas šampón?
Šampón?
Na celý lodi je jen jeden šampón.
-Děkuju. -No jo.
Byla to dlouhá cesta
-v nádherné společnosti. -Ahoj.
Ale Nasha pro mě byla samozřejmě jedinečná.
Doopravdy.
A co se týče mé jedinečné práce, byl jsem na ni hrdý.
Cítil jsem se jako součást týmu.
Matthewe…!
-Jsem v posledním levelu! -Dělej, pospěš si!
Rychle!
Mí souputníci…
-A souputnice. -A souputnice.
Trvalo to, ale konečně jsme tu, po čtyřech letech v této lodi.
A mám… máme vás rádi jako vlastní rodinu.
A teď jsme tu,
tam dole na nás čeká naše neposkvrněná planeta.
Co je mu? Je otravnej.
Třeba má chřipku?
Jako panenská vanilková zmrzlina.
Když se jí poprvé dotkneš.
Bude tam fakt zima.
Ten, kdo tam půjde první, umrzne.
Tak, Mickey. Zhluboka dýchat. Naplnit plíce.
Představ si, že je ve vzduchu nezmámý virus
a ty vdechuješ každou částečku, co se tam vznáší.
Všechny ty viry ti zaplňují plicní sklípky.
Dobře!
Dobře! Skvěle!
Ve vzduchu skutečně byl neznámý virus.
Smrtelný.
TEST VZORKU NIFLHEIMSKÉHO VIRU
Dorothy…!
Počkat. On žije.
No a co?
Jsem v pohodě.
Děkuju.
Nakonec jsme díky pokusným králíkům Mickey 12, 13, 14, 15 a 16,
které napíchali, zplynovali, vyhodili a spálili, měli vakcínu.
Můj velký dar lidstvu.
A tak jsme nepotřebovali kyslíkové masky
a mohli jsme pozorovat svůj dech.
Podívej na to, Jennifer. Absurdní.
Že pořád žijeme v tý kraksně.
To teda.
Přistáli jsme už dávno a pořád jíme
ty stejný hnusný hotovky jak z letadla.
Právě proto musíme postavit obytný komplexy.
A co nejdřív pěstovat plodiny.
-Jasně. -Víte, rozsévat sémě,
zaplavit zemi, šířit svůj druh.
To je klendra.
Podívej na tu barvu.
-Jo. -Je nádherná…
To je nemehlo. Měl by ses naučit padat.
-Jsi v pořádku? -Jo, dobrý.
Dělej.
Naučit padat?
Podívej se na Kai. Padá učebnicově.
-Jo? -Sklapni.
Kai. Co je?
-Propána! Co je to? -Proboha!
Sundej to…!
Mickey!
Co to kurva je…?
Co to bylo? Co to sakra bylo?
Nevím, ale v tý díře jich je víc.
-Co… -Padáme odsud.
Pojď, Mickey, jdeme!
Poběž…! Dělej…!
Jennifer!
Děkuju.
Mickey. Mickey, to je Marshall.
Ty zasranej nepoužitelnej šmejde!
Jsi nahraditelný!
Máš se nechat nahradit, kruci!
Proč je Jennifer Chiltonová, cenná, plodná žena
-mrtvá, a ty ne? -Pojď ke mně.
-Ochutnej, zlato. -Nech mě.
To chci vědět. To je hnus.
Vážně? Má omáčka ti nechutná?
Ne… drahoušku.
-Podívej na ty tvory. -Co je, kurva?
Jsou útoční, že?
Spíš hladoví.
Hej, ty! Stůj tam. Nikam nechoď.
Touží po lidském masu.
Hnusí se mi.
Zlato, to je dokonalé. Pojmenuj je „hnusáci“.
Budu jim říkat „hnusáci“. Dávám jim jméno „hnusáci“.
Prestone, posloucháš?
Nahraditelný, rozhodl jsem se a Výbor též,
že odteď budeš mít poloviční příděl.
Tak se mi zdvojnásobila pracovní doba.
Črtnáct hodin denně, sedm dní týdně,
dokud nepřinesu vzorek hnusáka.
Timo! Timo!
Mickey, sexy žvejka, tvá oblíbená.
Sám jsem ji vybíral. Dej si!
Jak jsem to přežil?
Mickey!
Tys ještě neumřel?
Jaký to je umřít?
I ve svém 17. turnusu umírání nesnáším.
Furt.
Pořád.
Pokaždé.
Dobrou chuť.
Kde to jsem? Co se děje?
Nevylézám z tiskárny?
Pořád jsem 17.
Proč mě to nesežralo? Byl jsem v bezvědomí.
Nevypadám dost chutně?
Chápu.
Nechalo si mě to pro mladý.
To je skvělá máma.
Prosím, ať je to rychlý.
No tak, děcka, velký sousta. Velký sousta!
Kam mě to vlečeš teď?
To se mi tím opětovným tiskem zkazilo maso?
Hej.
Furt jsem dobrý maso.
Dokonale dobrý maso.
Chutnám dobře.
Vykopnout mě tady uprostřed ničeho.
To se nedělá!
Hej…!
Stůj!
Hej!
Hej…!
-Jeď dál! Najeď sem… -Počkat! Stůj!
Ne, stůj! To neprojedeš.
-Cože? -Povídám stůj.
-Co je? -Co zase? Sakra!
Podívej, jak je ten šutr velkej. Jsi slepej?
Něco takovýho sem nemůžeš přitáhnout jen tak.
Myslíš, že se sem něco tak velkýho procpe?
Chtěli to vědci, mě s tím nepruď.
Zkus to sem nacpat a odřít něco
na týhle bráně, mý bráně, a odskáčeš si to.
Já? Jak to? Vyřiď si to s Vědeckým.
Ti to řezají, já dostal rozkaz přivézt to, jak to je.
To je mi u prdele.
Mají teď schůzi, nedovolám se jim.
Já si to na triko nevezmu. Vždycky, když přijedeš sem,
na mou bránu, na trojku, děláš, jako by ti to tu patřilo.
Co bych s touhle dírou dělal?
Měl bys držet hubu.
Víš co? Měl by sis zapíchat.
Naser si!
Kruci, Mickey!
Tebe jsem tu dneska nečekal.
Moment. Tohle je čas?
Je 3:30? To nedává smysl.
Tak je to správně.
Srovnat, a pokračuj…
Pamatuješ si, kdy jsem odjel?
-Cos říkal? -Rovně.
Ne… počkej, ty blbče. Takhle ne.
Vypni přívod. Ten jistič. Hej!
Ne, to ne. Stůj!
Sakra! Co jsem ti říkal?
Máš v hlavě nasráno.
-Projdi. Zařaď se. -Ahoj, Steve.
A je to tady zas.
Večeře vašich snů s Kennethem Marshallem.
Kdo bude ten šťastný čestný host?
Čeká nás velké překvapení.
Něčeho se držte. Možná, že šťastná holubice
již roztáhla křídla a vydala se s vaší pozvánkou na cestu.
Od holubice s láskou, konec.
Co to má bejt?
Proč nejsi mrtvý?
To ne. Propána…
Ne…
Ty jsi 18? Vytiskli tě dneska?
Co se kurva děje? Podle Tima
bys už teď měl vyjíždět jednomu z těch hnusáků z prdele.
Musíš to říkat takhle?
Proboha. Jsem totálně vyřízenej.
Jak to myslíš?
Jsme vícečetný.
Musím tě zabít.
Zabít mě?
Spíš by ses měl zabít sám, jestli má někdo z nás umřít.
Vytiskli mě před dvěma hodinami.
Skoro nic jsem neprožil.
Já ale neumřel, takže ty se nepočítáš.
Vrať se do cyklátoru!
Vícečetní. Kde mám začít?
Lidstvo není vybaveno na řešení
právních a etických důsledků technologie tisku lidí.
PŘED 4 2/3 ROKU ZEMĚ
Řekněte mi laskavě,
může někdo z vás skutečně zaručit,
že ta technologie nebude zneužitá?
Nikdo z jejich vývojářů na to neměl přesvědčivou odpověď.
Skutečným problémem bylo, že jedním z tvůrců tisku lidí
byl, jak se ukázalo, úředně potvrzený psychopat.
Alan Manikova.
Myslím, že to je on.
Určitě?
Došlo k řadě obzvláště brutálních vražd
zaměřených na bezdomovce a vypovídala jen jedna očitá svědkyně.
Ale popis do puntíku seděl na Alana Manikovu.
Policisté mysleli, že dostali pachatele, ale Manikova měl neprůstřelné alibi.
V čase vraždy
ho líčili na přírodovědnou akci pro děti.
…přijdou mi na pomoc červené a bílé krvinky, prosím?
Ale policie ho měla přečteného. Když vtrhli k Manikovovi domů,
vzali si dvoje pouta i zatykače.
Šli po něm. Nebo spíš po nich.
Který je Manikova První?
Vy?
Nebo vy?
Jo, byli dva.
Jeden na vraždění a jeden na alibi.
Manikova si bez vědomí firmy vytiskl dalšího Manikovu.
A teď se vás ptám,
byli spolupachatelé, nebo jeden jednal na příkaz druhého?
Šlo o oddělené, nezávislé zločiny, nebo byli od počátku jedna osoba?
Budou ve vězení dostávat poloviční porce, nebo každý celé jídlo?
Policie, právní odborníci, filozofové, nikdo si nevěděl rady.
Ale zatímco byli Manikova 1 a 2 zavřeni ve výslechové místnosti,
byl brutálně zavražděn další bezdomovec.
Ejhle, Manikova 3.
Myslím, že to byl nějaký bulvární novinář,
který je pojmenoval vícečetní, nebo nějaký profesor.
Ať to byl, kdo byl, uchytilo se to.
A zanedlouho slovo „vícečetní“ vyvolávalo strach a opovržení.
Vícečetní jsou ohavnost. Ničí přirozený řád.
Každá duše má mít jen jedno tělo. Ne?
Jedna duše, jedno tělo.
Náš Pán požehná jedině takovému spojení.
Ale někdejší kongresman Marshall má připomínku ke zvážení.
Byla by škoda neprozkoumat
potenciální využití této moderní technologie.
Pozvání od tohoto výboru mě potěšilo.
Byl jste předvolán, pane Marshalle.
Jistě… Každopádně
bych té příležitosti rád využil, abych promluvil jako velitel výpravy.
Tisk lidí je hřích.
Vícečetní jsou Satanovo dílo.
Uvažoval jsem však, jak tuto ohavnost
využít pro společný ekonomický přínos.
Navrhuji…
zkušební provoz tisku lidí daleko od Země pod nejpřísnějším dohledem.
Omezit takové jednotlivce na jednoho na výpravu, na planetu,
pod označením „nahraditelný“.
A co se vícečetných týče,
každého provinilého jedince zlikvidujeme
kompletně, mysl i tělo, v zájmu veřejné služby.
Na této výpravě na Niflheim budou veškeří vícečetní
neprodleně zatčeni, popraveni a trvale vymazáni.
Moje hlava.
Co je to sakra za člověka?
Nasha říkala, že Mickey 3 byl ukňouraný a nesamostatný.
5 byl nerozhodný.
A 8 byl podle všeho dost otravný a celkem hloupý,
ale žádný z nich nebyl úplný kretén.
Ale i tenhle šílenec se bojí být vícečetný.
Za to je trvalé vymazání.
Chtěl mě hodit do cyklátoru.
Jestli má jeden z nás jít,
já to nebudu.
Napůl! Napůl!
Půl…!
-Co? -Napůl. Půl!
Pojedu s tebou napůl.
Rozpůlím dávky. Podělíme se i o práci.
A můžeme umírat na střídačku.
Jsi 18, tak si vezmeš sudý čísla,
a já budu mít 19, 21 a lichý čísla.
Ty se bojíš umřít?
Celkem jo.
Umřels už mnohokrát. Z čeho máš strach?
Doteď jsem umíral
a pak se zas znovu narodil.
Bylo to, jako že já pokračuju.
Ale teď,
když umřu,
tak to pro mě skončí.
To ty budeš žít dál.
Chápeš, jak to myslím?
Nelíbíš se mi.
Jseš takovej ufňukánek.
Ale jsem ty.
Já nejsem ty.
Nebudu žít jako ty.
Zabiju tě.
Co blbneš? Chceš, aby si nás všimli?
Ani tu nejsou kamery. Sundej si to, troubo.
Amatére. Poprvý?
Ne, ne.
Je to čistej matroš, že? Neředěnej?
Za koho mě máš?
Je to čistej, neříznutej oxy.
Kurevsky vzácnej.
Jsou jen dvě tobolky oxyzofolu na jeden plamenomet.
Co je?
Cítím to.
Co děláš?
Tak se to nedělá. Otevři to.
Máme toho hajzla zabít?
-Jen jsem žertoval… -Co je?
Nedělej překvapenýho. Tvý vzpomínky jsou moje vzpomínky.
Ty prachy, co rozházel.
Ten hajzl měl většinu půjček na naše jméno.
Podle účetních knih Dariuse Blanka máme malér my.
To chce ověřit.
Užij si to.
Pojď ho zabít.
Blázníš? Je to můj jedinej kamarád.
Kamarád? Stejnej sirotčinec hovno znamená.
Počkej…
Timo.
Mickey, co…?
Vypadá to, že kšeftům se daří.
O čem to mluvíš?
Sehnal sis další smažku.
Timo!
Hej! Hráblo ti?
Počkej, až se odsud dostanu. Zabiju tě! Co blbneš?
Natáhni se níž!
Pitomče zasraná.
Tak jo.
Tak jo. Pojď.
Mickey, pomoz mi.
Co je to? Proč je to rudý? To bude žhavý.
Co děláš?
Chci, abys zakusil umírání,
zkurvenče.
Cože?
Nech toho!
Přestaň…!
To je Mickey? Co se děje?
Mickey, co tu děláš?
Timo náhodou spadl dovnitř, ale už je v pořádku.
Chceš dealovat dál, hajzle? Bacha, co řekneš.
Co se stalo? Jsi v pořádku?
Co máš s rukou?
Vynášel jsem odpad, zakopl jsem a spadl tam.
Nebýt Mickeyho, je po mně.
Cyklátor by mě rozprášil.
Hej.
Jsi v pořádku?
Já ti říkala, ať ležíš. Vytiskli tě před pár hodinami.
Jo, to jsem měl.
Slyšels, co se říká?
Někdo tu dealuje neředěnej oxyzofol.
Cože? To je šílený. To je blbý.
Mezi námi, Timo,
nějaká ta kapka před spaním na otupení, to chápu.
Ale čistej, neřízlej matroš, to je přes čáru.
Jo, každopádně. To je zlý.
Nasho, vem Mickeyho domů. Já to tu dodělám.
Ano. Děkuju. Nashle zítra.
Dneska mám chuť na B6.
B6?
Ano.
Létající Nasha?
Tady je na to zrovna vhodný místo.
Co je s tebou?
Tohle se ti nepodobá.
B6?
B6 byla naše, Nasho.
Mickey?
Čau, brácho.
Šel jsem k tobě, ale ty jsi tady.
Vypadá to dobře, Mickey.
Ano, pane. Dobrá.
Postav se sem. Obejmout, prosím.
Skvělé. Dobře. Pořádný úsměv, Mickey, ano?
-Vydrž. -Úsměv. Bezva.
Pardon. Nemohly byste zůstat… Bezva, děkuju.
Tak, a akce.
Blahopřeji.
Štastný výherce z tohoto měsíce, šťastlivec,
který v soukromí povečeří…
Na kameru. Který v soukromí povečeří
s jedinečným Kennethem Marshallem je…
Do objektivu.
Je Mickey.
Bezva. Velký úsměv.
Úsměv.
Tak. Úžasný. Dobrý, stop.
Máš k Marshallovi přijít fofrem.
Celou hostinu připravil jen pro tebe.
Pán ti dnes skutečně požehnal, Mickey.
Nejdřív se musím vrátit do pokoje.
Můžeš si nacpat panděro, Mickey.
JEDINEČNÝ ČESTNÝ HOST TOHOTO MĚSÍCE
Vsadím se, že ten hnusák už slintá po mé krásné Nashe.
Je to nechutné.
Ještě nechutnější je, že já slintám
při pomyšlení na steak ze svíčkové na večeři u Marshalla.
To je špatně!
Zdá se, že ti chutná.
Jaká je omáčka?
Pardon… Prosím, jez dál.
Jo, jo, Mickey.
Když se vrátíme k tomu, co se stalo s…
Jennifer.
Ano, s Jennifer.
S Jennifer…
Chiltonovou.
Já vím…
Když jsme přišli o naši drahou Jennifer Chiltonovou,
možná jsem se trochu rozčílil a řekl něco hrozně nezdvořilého.
Vím, je to pozdě a chci se omluvit.
To dělá vždycky.
Takový rozkošný člověk a najednou je jak hrdlořez.
Drahoušku, o něco se tu snažím.
Pardon. Jsi ještě měkký, čerstvě vytištěný.
Krm se dál.
No nic, máme tu dalšího výjimečného hosta.
Zdravím, Kai.
Pardon, že jdu pozdě.
Moc ti to sluší.
Děkuji.
Pojď…
Ráda tě vidím.
Posaď se.
Cítíš se dobře? Emočně?
Jo, prima, pane.
Děkuju.
To rád slyším, Kai. Jennifer je mi líto.
Prý jste si byly blízké. Tvá nejlepší kamarádka.
Já ale věděla, že to ustojíš.
Děkuji, paní.
My tě sem ale nezvali proto, abychom tě jen utěšovali.
My tě sledovali, Katzová.
Mě, pane?
Smím se zeptat proč?
Jsi jednou z nás.
Se svou dokonalou genetikou
jsi dokonalým exemplářem pro kolonii, jakou si představuji.
Děkuji, pane.
Právě proto si církev, chci říct společnost,
zvolila jako vedoucího této expedice mě.
Zemi se všemi těmi nečistými lidmi už nejde zachránit.
Ty jsi ale výjimečná a já vytvářím svět
na čisté, bílé planetě plné nadřazených lidí.
Jako ty. A my. Že je to tak, drahá?
-Ano. Je to jeho vize. -Má vize.
-Jeho jemnocit. -Jemnocit.
Řekněme si na rovinu, že se svými zdravotními záznamy
ses přidala k naší expedici a ne k těm na ty ubohé planety,
kde do svých embryí z umělého oplodnění implantují mikročipy.
Ty jsi dokonalá kandidátka
pro niflheimský program přirozeného porodu, že, drahá?
Pane Marshalle, máte mě za pouhou dělohu?
Ne! Ne… Nic takového, Kai.
Ne, tento muž ženy neobjektifikuje.
Manžel chce jen říct, že má hodně vysoké standardy.
Sní o planetě výlučně pro čistou lidskou rasu.
Která jí skutečné plodiny a skutečné maso
a večeře s jemnými, lahodnými omáčkami.
Omáčka je skutečným lakmusovým papírkem civilizace.
Ti, kdo hltají připálené maso, jsou barbaři.
Ochutnej tu omáčku, Kai. Dělala jsem ji sama.
Děkuju.
Ale nejdřív chci říct pár slov jako vzpomínku na Jennifer.
Modlitbu.
Modlitba se hodí vždy.
Jennifer, když jsem tě prvně potkala, před čtyřmi lety v jídelně…
byla jsi…
Hospodine,
jedinečná duše Jennifer Chiltonové opustila svou nádhernou kamarádku Kai.
Hospodine…
Radujte se v Pánu
Našem jedinečném
Všemocný, pějme jen Pro milost našeho Otce
Díky, Bože Všemohoucí Konečně jsme svobodní
Míříme do Zaslíbené země Do bílého moře ve Tvém světle
Tvé království máme na dohled
Aleluja, aleluja…
Sloužíme svým vyvoleným srdcem…
Zdravotníky.
Tady a teď, na věky věků
-Amen -Amen
Omlouvám se, pane. To je ostuda.
V tom umělém mase, které snědl, je experimentální růstový hormon.
Očividně je to ještě riskantní. Je mi líto, pane.
Určitě to není tím, že se přejedl?
Ládoval se ostošest.
To ne, pane. Vidíte, má na krku vyrážku.
To je vedlejší účinek toho hormonu.
Je mi stydno.
Přebírám plnou zodpovědnost a okamžitě rezignuji na svou funkci.
Ne, to vůbec. Umělé maso je sajrajt.
Jak jinak ho zlepšíme, než tím, že se poučíme z vlastních chyb?
Ne. Arkady, i přes neúspěchy zůstávejte neochvějný jako já.
Ano, pane. Děkuji, pane.
Veliteli.
Tak vy na něm testujete ty svoje letové hotovky?
Letové hotovky?
Tak tomu teď mladí vojáci říkají?
S dovolením.
Hodně tě to bolí?
To mám za trest.
-Cože? -To je můj trest.
Měl jsem jít za Nashou, ne chodit sem.
Dorothy, přines mi Purple Joe.
Pane, vzpomínáte na to analgetikum, co jsme vyvíjeli?
Ano, Purple Joe. Rychlé řešení pro zraněné agenty, že?
Jo. Když má tady Mickey takové bolesti,
je to dokonalá příležitost k odzkoušení, tak…
-Dejte mu to. -Dobře.
Dělej, Purple Joe.
Už to bude.
Nesahejte na něj, prosím.
Mickey, vidíš mě?
Mickey? Mickey!
Zase si lehni.
Mickey…?
Proboha.
Co budeme dělat?
Omlouvám se, pane. To analgetikum nezabírá.
Netočte to, Prestone. Vypněte to.
-Tohle je lepší, ne? Humánnější. -Ano, humánnější.
Ne… Co děláš?
Nemůžeš mi udělat díru do koberce.
Tak ho střelíme z boku.
A co ta krev?
Tohle je peršan z Tabrízu!
Zlato, uklidni se.
Teď střílej.
Co se sakra děje?
Měla to být večeře, sakra!
Je to váš host.
Agentko Kai Katzová, co vyvádíte?
Je to matrice z masa. Nic než výtisk.
Nahraditelný.
Upsal se k tomu.
Ano, pane.
Je to pro naši planetu, agentko.
Mrzí mě to, pane.
Veliteli.
Nestřílejte, prosím.
Už jsem v pořádku.
To bych neřekl.
Pořád se zdá, že má velké bolesti.
Ovšemže má.
Jsi skutečně v pořádku?
Jen chci poděkovat za večeři.
Tamhle mám pokoj. Musíš se umýt a odpočinout si, Mickey.
Se mnou si nedělej starost. Můžu chodit.
Jen se musím vrátit k sobě do pokoje. Nasha bude…
My teď půjdeme ke mně.
Na. Je suchá.
Tenhle piju vždycky, když mě bolí žaludek.
Je ze Země. Je vzácný, tak si ho šetřím.
Ale tobě jsem ho udělala.
Díky.
Sedni si.
Víš, Mickey, nechtěla jsem se tě na to ptát.
Ale jen projednou, jo? Omlouvám se.
Jaký to je… umírání?
Ptáš se kvůli Jennifer?
Jo.
V tu poslední chvíli jsme si hleděly do očí.
Co cítila, když se na ni sesypal ten led?
Pořád na to musím myslet.
Já se tak asi obvykle necítím.
Umírám tak často…
Protože víš, že se zase probereš, viď?
Protože umíráš s tím vědomím.
Ne…
Pokaždý cítím strach.
Umírat je příšerný. Nenávidím to.
I když je to po bůhvíkolikátý, jde z toho strach.
Furt. Pořád, pokaždý.
Ale jsi tady.
A Jennifer ne.
Tam venku
je celý vesmír.
Ona není nikde.
Nevypadáš, jako kdyby tě vytiskli.
Jsi prostě člověk.
Máte s Nashou otevřený vztah?
Musím jít.
Nasho, prosím, odpusť mi.
Ten chlápek, se kterým máš sex,
to nejsem já.
To nejsem já!
Ty zmrde. Jak si na ni dovoluješ sahat!
Sedmnáctko!
Já věděla, že se to někdy stane.
Moment… Postavte se vedle sebe.
Počkej, sundej si to.
-Cože? -Chci, abyste vypadali stejně.
Pane jo.
Nasho, jak se zrovna teď můžeš smát?
Dopustil jsem se vícečetnosti. Čeká mě smrt.
No tak.
Kdy jindy budu mít tu možnost? Uvažuj.
Byl bys nadšenej, kdybych tu byla dvakrát.
Tohle je „Jemný Mickey“. A tohle „Habanero Mickey“.
To je tak vzrušující!
Je to tak jiný.
Nasho, ty jsi taky jiná. Jako bys nebyla sama sebou.
Ježíši.
Ty sis s ním dala oxyzofol?
Jen trošinku, s fůrou vody.
Chceš taky?
Jo, jo, klid.
Buď v klidu.
Nasho!
Tenhle sráč mě chtěl zabít.
Tady v tom pokoji. Krvácel jsem.
Jako bys ty nemyslel na totéž.
Viděl jsem tě plížít se za mnou.
Hele… Sklapni!
Teď se posaď.
A pozor.
Odteď vás oba budu krmit, jak jen často to půjde,
tak buďte hodný a neperte se.
Podle Osmnáctky jste si to už vyříkali.
Jíst polovic, pracovat polovic. Střídat se v umírání, lichý a sudý.
Je to bezva systém. Dohodnuto, tak všichni klídek.
Platí?
Necháš nás na chvilku?
Proč? V čem je problém?
Kašlu na to, odcházím.
Jseš jak mimino. Potřebuje oxyzofol.
Buď v klidu.
To jsou dveře?
Do prdele.
Kai!
Počkej, promluvme si.
O čem jako? Tvůj soukromý život mě nezajímá.
Tak fajn. Ale o co jde?
Kam ten spěch? Kam jdeš?
Na vlastní oči jsem viděla vícečetnost.
Jako agentka jsem to povinna hlásit.
Tak fajn.
Ale odkdy chodíš k Mickeymu na pokoj?
Teď poprvý, viď?
Co máš s Kai, brácho? Proč tu byla?
Co teď budeme dělat?
Půjde rovnou za Marshallem a nahlásí nás, ne?
Měl by ses zklidnit. Nasha to zmákne.
Ta přemluví kohokoliv k čemukoliv.
Propána. Krom toho…
VEČER S KENNETHEM MARSHALLEM
…ten blb teď má tu svou šaškárnu.
…kteří putují po poušti a snáší je
na tuto překrásnou, mužnou, pěknou, pořádnou…
Ten čurák. Rád se předvádí.
…charizmatem přetékající skálu!
A co ten kretén podával k večeři?
Bylo to aspoň dobrý?
Vážně tě zajímá, co bylo u tý večeře?
Ten, co má na prsou 17,
to je ten Mickey, co byl předtím u mě?
A ten, co sis ho popadla?
To je 18, ne?
Jo.
Dobře.
Můžeš mít 18 a já si vezmu 17.
Cože?
Jsou dva, ne? Proč se nerozdělit?
Jedinečný…
Abych si to ujasnil.
Ty si na zemi sereš do kalhot
a on přijde a píchne ti do krku injekci?
To se stalo?
Nesral jsem si do kalhot. Jen jsem trochu blil.
O to tu nejde!
Viděla jsem, jak se o Mickeyho pokaždý otíráš.
Vždycky jsem tě chtěla zkopat do krychličky.
Nasho, no tak, snažím se být taktní.
Mickey 17 chtěl zanášet, jestli mi rozumíš.
Odejít od tebe ke mně, vlastně už jsme málem…
Zanášet? Drž hubu!
Mickey není sušenka, co se rozpůlí.
Oba, 17 i 18, jsou Mickey. Oba jsou můj Mickey.
A potom, co s tebou Marshall vyjebal,
taks mu to nandal, ne?
Ne?
Cos řekl?
Jen že děkuju za večeři.
Co žes řekl?
Děkuju za večeři.
Děkuju kurva za co?
Za to, že ti dal k hlavě pistoli,
aby ti vystřelil mozek?
Ty jseš ale posera!
Zkurvenej lůzr!
Asi budu lůzr.
Cože?
To že jsi?
Jsi?
Míříme do Zaslíbené země
Nemůžeš za to.
Amen!
Zabijeme toho zmrda.
To tvoje zabíjení.
„Zabij tohle, zabij tamto. Co takhle zabít všechny?“
Můžeš tu zůstat a dívat se na telku.
Počkej…
S tímhle přístupem hovno dojednáš.
Jako, Ježíši.
Jsi sjetá oxyzofolem.
Mickey?
Hele, co…?
-Má tvou pistoli. -Mou?
Musíme ho zastavit.
Co je? Kam má namířeno?
Proč? Proč velitel Marshall
řeže do toho velkého, nádherného, pěkného kamene?
Nádherný. Je nablýskaný, svůdný, mimořádný.
Mimořádný.
Do něj budou vytesána naše jména.
Mé a vaše. A ty!
A ty! A ty…!
A ty, má překrásná Ylfo.
Téměř všichni z vás se zapíšou
do dějin jako hrdí zakladatelé první niflheimské generace.
Ano!
Náš úhelný kámen, černý diamant.
Překrásná, třpytící se čistota.
Tento kámen se stane symbolickým památníkem Niflheimu,
jedinečné a čisté planetární kolonie.
-Jedinečný… -Jedinečný.
Niflheim!
Jedinečný…
…Niflheim.
Jedinečný!
Ne, nedotýkat se, pane.
Může být infekční.
Je infekční!
Kdo se ho dotkne, umře!
-Mickey? -Všichni utečte!
-Stůjte…! -Mickey!
-Stůjte! Vraťte se! -Mickey!
Uzavřete východ! Izolujte sál!
Klid, krucinál.
Sterilizaci.
Zahajte první fázi. Agenti!
Do ochranných obleků!
-Arkady. -Ano!
-Hněte zadkem. -Provedu!
Chyťte to!
Chyťte to živé!
Tady je…! To je ono!
To je ono.
Chyťte to…
Chyť… Krucinál!
Hele, nahraditelný, ty ochranný oblek nepotřebuješ.
Chyť tu potvoru!
Chyť ji hned, pitomče!
Popadni ji!
Mickey!
Kde je ten druhý Mickey?
Nevím!
Mickey, sem…! Dělej!
Máme to…!
Ne… Vem tu pistoli!
Mickey, ne!
Vícečetní.
Nestřílejte. Mám ho pod kontrolou.
Nestřílejte.
Ano. Uklidněte se…
Všechno máme pod kontrolou.
Jste borec, Marshalle! Bravo!
Tihle vícečetní šmejdi nám zničili drahocenný symbol…
Zabte to!
K zemi, pane.
Palte!
Sterilizujte mě!
VEČER S KENNETHEM MARSHALLEM
Zavřete ho. Zasraný vícečetný.
Řekni Výboru, žes mířil na hnusáka za Marshallem.
Jinak by tě mohli trvale vymazat.
Seru na to.
Fakt si myslíš, že nás kapitán Creampie nechá žít?
Nejspíš nás zastřelí sám.
Je to magor.
Nikoho neposlechne.
Je to ten největší, nejblbější magor ze všech Mickeyů.
A to už něco znamená.
Posral mi celej život.
Jo, vážně?
Byli jsme v prdeli, hned jak ses rozhodl neumřít
a odlezl jsi za mamkou.
Já za to nemohl. To ten hnusák.
Hnusák?
Kdyby mě hnusáci sežrali, jak se předpokládalo,
v týhle situaci bysme nebyli. Ale oni mě vyhodili
a já jsem teď vícečetnej.
Oni tě vyhodili?
Jo.
Strkali mě a tahali
a vyhodili mě ven na sníh.
Možná nevypadám dost chutně, nebo smrdím.
Nevím.
Možná kdybych byl v nějaký omáčce.
Moment.
Říkáš, že tě zachránili?
Uvažuj.
Měls umřít v tý průrvě.
Hnusáci tě zachránili.
Jo, z tohohle pohledu
mě asi vyprovodili.
Asi bych jim měl poděkovat.
Jo.
Asi tě nechtěli sežrat.
Že ne?
Proboha.
Musíme to ohlásit vědcům. Že zachraňují lidi.
Jo. To se lidi musí dozvědět.
Zachránili mě.
Kde kurva máš ten žebřík?
Měls přinést žebřík.
Nevím.
Ukaž. Pomůžu ti.
Přestaň… Udělám to sám.
Slezu dolů sám. Jdi do prdele.
Dělej.
Ahoj, Timo.
Co tady děláš?
Vy dva jste fakt vícečetný, co?
Tohle jsi ale ty. Vidím to na tom tvým nablblým ksichtu.
To kvůli tobě mám tohle, že jo?
Jejda.
Tumáte. Jistě vám vyhládlo.
Díky. Já věděl, že pro nás přijdeš.
Co máte za lubem?
O co tu jde?
No…
má se to takhle.
Potřebuju natočit video a poslat ho na Zem, ihned.
Video? Na Zem?
Jo.
Je to pro…
Dariuse Blanka.
Darius Blank. Kdo to je?
Tohle jsem měl dneska za dveřma.
Je to psaný rukou.
Nádhernej rukopis.
To je od kolegy Dariuse Blanka?
Jo. Od jeho kolegy.
Kurva, od jeho kolegy.
Víš, co tím myslím? Jasně.
Jasně. Ten lichvář všech lichvářů
vyšle jednoho za svých lidí, aby nás sledoval až sem,
na Niflheim, až sem, kde teď jsme!
To je asi milion mil od Ulánbátaru.
Chápeš to? Víš, jak je to daleko?
„Nevím, jaký pakatel jste schrastili, ale zjistili jsme,
že poplatek za mezigalaktický převod, který za zaslání na Zem zaplatíte,
vás bude stát přes polovic té sumy.“
Zkurvenej kolega! Vůbec netuším, kdo to je!
Nevím, kdo to je. Není to šílený?
„Pošlete výtvarné dílo. Video, které dopodrobna zaznamená smrt.“
Čti vzadu.
Stojí tam: „Rozsekat na minimálně 13 dílů.“
Rozsekat? Co je to za kravinu?
Hele! Co jsem říkal o detailu?
Detail je důležitější. Tak si vem 32K kameru
a postav ji sem pro pana Dariuse Blanka. Rozumíš?
Je mi líto, Mickey.
Vidíš, všechno je tam. Všechno je v tom dopise.
Když to video natočím a pošlu mu ho, nechá mě žít.
Když ne, pošlou svýho člověka
a ten mě zabije jako prvního.
Co mám dělat?
Neblbni. Když umřu, je se mnou šmytec.
Ale ty jsi nahraditelnej. Tebe hned zase vytisknou.
Prosím, Mickey, jsem tvůj kámoš.
Udělej to pro svýho kámoše. Pro jednou.
Musíš to pro mě udělat, jsem tvůj brácha.
Mrzí mě to.
Moc mě to mrzí.
Sakra.
Měli jsme ho zabít, když jsme měli příležitost.
Aspoň jednou to pro mě udělej.
O nic víc nežádám. Moc mě to mrzí.
Přestaň bulet, hajzle. Jdeš mi na nervy!
Co kdybyste si střihli?
A toho, kdo prohraje, zastřelíme, jo?
Ne? Dobře. Střel jeho.
Jeho?
Jo, jeho.
To jsem nečekal. Já myslel, že vybereš jeho.
To sis myslel, ale ten měkkej je snazší. Dělej.
Tak jo.
Jseš blbej čurák, Timo.
Jestli to uděláš a tamten tě nechá žít,
myslíš, že to tím skončí?
Nemyslíš, že tě roztrhám na kusy sama?
Propána. Vždyť o co jde?
Vem si místo něj mě.
Svaž ho.
Cože?
Prostě rozsekej mě, ne jeho.
Koukni na něj.
Jednou to schytal taserem
a tváří se, jako by ojel elektrickýho úhoře.
Ale mý tělo můžeš rozsekat na deset kousků Mickeyho
a furt budu svěží jak to nejčerstvější sašimi.
S hlavou vztyčenou.
Darius bude nadšen.
Jen mi musíš trochu pomoct.
Pomoct?
Potřebuju víc toho oxyzofolu.
Jo, nějakej oxy mám.
Ale neředěnej.
Chceš…
Chceš neředěnej oxík teď hned?
Jo.
Ber to jako…
Ber to jako poslední
cigaretu před popravou.
To nejmenší, co můžeš pro kámoše udělat.
Dej mu svůj.
Cože?
-No tak. -Ne.
Příště ti dám grátis. Znáš mě.
To bylo drahý.
Klíče.
Nasho.
Nedělej to.
Udělej to.
Nasho, co to děláš?
Co se to tu děje?
Nasho, zůstaň tam.
To mě trochu šokovalo.
Ona mu fakt chtěla rozříznout hlavu motorovou pilou.
Ale pak jsem se nad tím zamyslel a dost mě to dojalo.
Byla jediná, kdo se kvůli mně tak rozjel.
A nebylo to ani poprvý.
Haló? Můžeme nějak pomoct?
Nasho, jen jdi.
-Svlíkni to. Musím dovnitř. -Co děláš?
Jdu tam. Nechali jste ho tam samotnýho.
Ale to je jeho práce.
To je mi fuk.
Zavolám ochranku. Nevím, co ještě…
Já jsem ochranka! Naval ten oblek!
Trojky, trojky…
-Arkady 3.0. -Jo…
Jsi v pořádku.
Nasha, ta jediná se mi vždycky věnovala.
Vždycky mě milovala.
Každý moje já.
I jeho.
To já, kterýmu vůbec nerozumím.
Co je to?
Ty o tom nevíš. Krouží tu celou noc.
A přicházejí další.
Co dělají?
To nevíme. Umí se provrtat tuhým ledem i kamenem.
Co kdyby se vrhli na tuhle loď? Hrozný.
Ale to v kantýně se ani neprohryzalo z pytle.
Slyšíš to? To je ten, co jsme ho chytili včera.
Pokračujte…
Počkej, myslíš to mládě?
Jo, vříská a pláče to tak.
A pak se sem všichni začali stahovat.
Moment.
-Hele. -Mickey, nezastavuj se.
To byla… To byla ta, co mě…
Jdi dál.
No nic.
Ahoj! Jak se máš?
S dovolením.
Pojďte.
S dovolením, uhněte.
Proč si zřídili situační místnost tam?
Netuším. Jen vedu zajatce.
Ylfa zřejmě ztropila scénu. Chce hned toho hnusáka.
Dorothy, mám ke hnusákům zásadní informaci.
Mickey to bude hlásit šéfovi vědců.
Počkat.
Ano. Já to tušila.
Včera v jídelně. Viděla jsem to, kdyžs držel to mládě.
Tys to viděla?
Ale nevím, co to znamená.
Jen to napodobuješ.
No, původně jsem…
Dorothy, trochu života!
Teď je to tu hektické. Promluvíme si pak.
Nahráváme jejich zvuky, jestli rozpoznáme nějaký vzorec.
Výbor vyhlašuje nouzový stav třetího stupně.
Usnesení o svěření výlučného velení veliteli Marshallovi bylo přijato
poměrem hlasů 36:21.
Děkuji.
Taková událost. To je vskutku neobvyklá ingredience.
To otevírá brány možností světa omáček dokořán.
Je to tak velká… Jak to říct?
Příležitost, paní. Ano, je to příležitost. Prostě super.
Ano, je to super příležitost.
Je to i dar z nebes.
Nejsou v tom jedovaté patogeny, že?
Nejsou, paní, jistě ne.
Který z těch blbů to je? Mickey 18?
Držte mu hlavu.
Teď vás dva rozeznám. Hnusní vícečetní.
Jo. To je fér.
A jéje. Připálené maso.
To nic není, zlato.
Počkej, až budou z obou v cyklátoru spálené párky.
-Zvládneš ten puch? -Udělám to co nejrychleji.
Mickey. Mrzí mě to.
Do téhle cihly se ukládají vaše vzpomínky, že?
Uvidíte, jak z ní vaše bytí nadobro odstraním.
Tak pochopíte význam a hrůzu konečnosti.
Už žádné nové tisky!
Na to byste měli myslet při umírání.
Mrtví napořád!
Když už je paměť pryč, které tělo půjde první?
Po jednom je to dvojnásobná zábava.
Hnus.
Veliteli Marshalle.
Smím říct pár slov?
Je jedno, kdo shoří první, prostým faktem je,
že tu teď před sebou máme dva Mickeye.
Navíc bez zavinění z jejich strany.
Jeden je falešně obviněn, že na vás střílel.
Popravdě mu ale šlo o vaši bezpečnost.
Zahlédl druhého hnusáka,
co za vámi vylézal,
a jak víte, v den, kdy je nahraditelný vytištěn…
Tak dost.
Obhajuješ ty idioty. Zaměř se na svoje průsery.
Ilegální držení oxyzofolu. Tajení existence vícečetných.
To je zklamání.
A pokus o vraždu motorovou pilou?
Dost pestrý rejstřík, ne, slečno Barridgeová?
Válečná mračna se valí. Podívejte, jak se ta havěť shlukuje.
V tuto chvíli se lidstvo musí sjednotit.
Proč ztrácet čas s touto spodinou?
To jste řekl jako pravý válečný velitel, pane. Působivé.
Skvělý příspěvek do sbírky vašich bojových citátů, dovolíte-li.
-Líbí se vám? -Líbí.
-Ještě další? -Prosím.
Stále říkáte, že jsme ve válečném stavu.
Smím si dovolit předložit dva postřehy?
Jak je libo.
Za prvé, vést válku vyžaduje značné množství energie a kalorií.
Protože s osidlováním začínáme
a naše přežití je na vážkách,
říkám si, zda je takové vydání prozíravé.
Za druhé, našimi patrnými protivníky jsou hnusáci.
Ale víme, jestli skutečně chtějí válčit?
Krouží tu už hodiny a nic nedělají, jen čekají.
Proboha, agentko Barridgeová.
Pětkrát jste zvítězila v Marshallově poháru.
„Agentka měsíce.“
A teď vyvádíte kvůli tomu mimozemskému hmyzu?
To jste hluboko klesla.
Co uděláte, až prorvou do lodi díru a roztrhají vás?
Ti šerední sralbotkové.
Šerední nešerední, jsou to původní obyvatelé této planety.
A máme důkaz, že jednoho z nás zachránili.
Nesežrali ho, ani ho nenapadli.
Koho zachránili a nesežrali?
Mě.
Mě zachránili.
Ovšemže tě nesežrali. Jsi hnusné žrádlo.
Jsi recyklovaný lančmít.
Tebe už někdo snědl a vykadil několikrát po sobě.
Asi to nebudou jen blbí brouci, zlato.
Když dokážou odmítnout blivajz.
Musí mít nějaké poznávací schopnosti.
Přesně.
Dokonce vykazují znaky vysoké inteligence.
Možná dokáží vést smysluplnou konverzaci.
My to analyzujeme a…
Pane, vy sám se s nimi musíte pokusit komunikovat.
Vyvíjíme něco jako překladač.
Něco takového? Máte mě za pitomce?
Čtyři a půl roku se trmácíme galaxií,
abychom poslouchali vřeštění těch vetřelců?
To mi povězte, co to má za smysl! Někdo!
Co to má za smysl?
Co za smysl mají vaše kecy?
Jestli tu něco dává hovno smysl, tak jste to kurva vy,
vy kreténe zasraná!
Říkáte jim vetřelci. My jsme tu vetřelci, blbe.
Oni tu žili už před námi a Mickey,
Mickey byl vždycky jen Mickey Barnes.
Chápete vůbec, co to znamená?
Oni si tu normálně žili. Než jste přišel vy se svýma kecama!
A chcete rozhodovat, kdo bude žít a kdo umře.
Jste blbej zmrd!
Není divu, že jste ty volby projel, debile zasraná.
Ne! Ne… přestaňte!
Co blbnete? Ubližujete mláděti!
Skousnout.
Co?
Spadne za tři, dva, jedna.
Konečně drží hubu.
Tohle je v obou případech týrání.
Natáčíme.
Ve 32K.
Ať tam je všechno.
-Pozoruhodný chrup. -Jo.
Potřebujeme víc našich.
Pane, teď by se hodilo zahájit Totální vyhubení.
Ti venku více než postačí.
Co to povídáte?
Když je zplynujeme, tak všechny.
Co se tak tváříte? Pořád si se svými nezdary nevěříte?
Ne. Ne, pane. Arkady 3.0 prošel několika pečlivými zkušebními etapami.
Arkady 3.0 je dokonalý nervový plyn. Zcela mu věřím, pane.
To byste měl, Arkady. Musí to vyjít.
Zahrnu to do svých modliteb.
Na tento den jsme čekali, pane.
Pro budouci historiky bude dnešek počátkem epochy
očišťování planet od nebezpečných tvorů.
Nechcete pak sám nasednout do flitteru?
-Až budeme vypouštět ten plyn? -Ano.
-Já to spustím? -Přesně, pane.
Jestli pojedete ve vedoucím flittru a budete působit jako velitel té operace,
natočím z toho historicky významný záznam.
A příslušníci církve na Zemi,
to budou zbožňovat.
Ano, ta společnost.
Dobrá. Je čas zahájit operaci Totální vyhubení.
Můžeme si promluvit?
Ano, lásko.
Mám nápad.
Doufám, že oba oceníte jakou čest vám má žena
prokazuje, vy prdi.
Takže můžu zmáčknout obě tlačítka současně?
Ano, pane. Zmáčkněte je, a vybuchnou najednou.
Vybuchnou i automaticky, pokud budou mimo dosah ovladače.
Slyšíte? Mám vás v hrsti, tak ať vás nenapadne utéct.
Každý dostanete primitivní zbraň.
Usekněte co nejvíc hnusáčích ocasů
a první Mickey, co jich přinese stovku, vyhraje.
Vítěz neumře, ale poražený udělá…
-Bum! -Bum!
Bum.
Odteď začínáme počítat.
Musíte se postarat, aby řvali tak nahlas,
aby je každý zbylý hnusák běžel zachránit.
Zabijeme tak dvě mouchy jednou ranou.
Přesně. Sto ocasů nám postačí na dostatek omáčky na pár let.
Buďte ve střehu.
Jeden chybný krok, a je z vás lidský burger.
Je mi to jasný.
Všechno je to trest.
Cože to?
Celej náš život je trest.
Že jsem zmáčkl to tlačítko, když mi bylo pět.
Už zase!
Tu nehodu způsobila porucha auta, to přece víš.
Nevím.
To nezpůsobilo to blbý tlačítko.
Ani mámin styl jízdy.
Kolikrát ti to mám říkat?
Pardon, Mickey… Mickeyové. Musíte vyrazit, teď hned.
Nespustíš aspoň rampu?
To teď nejde. Bohužel. Budete muset seskočit.
Mickey!
Počkej, Mickey.
Vem si tohle.
Třeba ti pomůže komunikovat s hnusáky.
Jdeme!
To je jako překladač?
Ano. Ať se daří.
Pochybuji, že vás Marshall zabije oba.
Pojď.
-Jdeme. -No, já…
S tímhle přístrojem mě čeká prácička.
Zachránili mě, teď zachráním já je.
Co ti hajzlové dělají?
I já bych napočítala tucty ocasů, které tam nechali.
Jim snad přeskočilo.
Zlato.
Neměla bych stisknout to tlačítko?
Počkáme a uvidíme.
Začnou sekat ocasy, jen co jim dojde,
že jeden z nich musí toho druhého přežít.
Hej!
To jsem já! Počkej!
Musíte utéct. Musíš je odsud všechny dostat.
Musíte zpátky do jeskyně.
Vraťte se do jeskyně.
Jinak všichni umřete.
Cože?
Ahoj.
Ano, chtěl jsem… k tomu posledně…
Chtěl jsem ti poděkovat.
Pamatuješ si mě, ne?
Mickey.
Jak to, že znáš moje jméno?
Tajemství.
Moment, oni si povídají?
Ano. Teď jsme to vysvětlovali.
Jak je to možné?
Je to ještě prototyp, ale funguje jako překladač.
Dorothy? Ale ne. Kde je Dorothy?
Přes ten šum nic neslyším. I to video je na hovno.
Omlouvám se, pane. Ta sněhová bouře zhoršuje absorpci…
Co tohle? Bude ten detonátor fungovat?
Ano, pane. To je speciální krátkovlnný signál, to půjde.
A kdo je tamta velká? To je ta jejich královna?
Vypadá jak croissant máčený v hovnech.
Oficiální hlášení se ještě dokončuje,
ale myslíme si, že se všechno točí kolem ní, kolem té Mámy hnusáků.
Takže ona je šéf. Jako ty.
Cože to?
Musíte odsud pryč, jinak vás zabijou smrtícím plynem.
Já to tím plynem Arkady 3.0 už schytal.
Fakt to šíleně bolí.
Víš, co je to plyn? Plyn. Jako…
Jako plyn?
Hleď si svýho, hlupáku.
Mám si hledět svýho? A co ty?
Pročs ho v tý jeskyni zachránila?
Máme ho zabít?
Ne.
Jsem… Jsme moc vděční. Tak to je.
Tak proč?
Proč zabít Luco?
Luco?
Mládě Luco.
Vaše skupina. Roztrhat.
Krev.
Jo…
To…
To byl Luco.
My tě zachránit.
Vy zabít Luco.
Jak se jmenuje to druhé mládě? To v lodi.
Zoco.
Zabít i Zoco?
Co když Zoco umře? Co uděláte?
Smrt.
Všichni.
Myslíš všechny lidi.
-Vyhlazení. -Jak?
Snadno.
Zakrýt si uši.
Ale oči vybuchnout.
Mozek vybuchnout.
Vy všichni.
Nasho!
Nasho! Dívej se na mě!
Dívej se mi na pusu!
Co je s nimi? Co je s ním?
A něco říkají. Co ten pitomec říká?
To není znaková řeč.
C3!
C… 3?
3?
C3? Co je C3?
C3?
HLAVNÍ PLANETÁRNÍ POLOHY C3
BEJBY, SEM!
Bejby sem.
Jestli jí ho nevrátíme,
všichni umřeme.
Zlato, to se mi nelíbí.
Proč se ti dva lůzři vybavují s šéfkou těch hmyzáků?
Myslí si, že jednají jménem lidstva?
U zrodu takového historického okamžiku byste měl být vy, pane.
Představujete si setkání dvou šéfů tváří v tvář ve sněhové bouři?
Osudový okamžik?
Stačí jen, abyste vyšel ven. Dokážu vytvořit ikonickou scénu.
Rozhodující okamžik v dějinách osidlování Niflheimu.
-Bejby sem. -Už to vidím.
Jak zdobí strop a stěny velké kaple.
Ano, paní, ano.
A poslední drobnost, pane.
Bylo by skvělé, kdybyste jim před vypuštěním plynu vyslal vzkaz.
Vzkaz?
Tak dojemný, že by bez něj byl dnešek jen šaškárnou,
kdy šváby postřikujeme levným pesticidem.
Ano, je to odporný, špinavý, škodlivý hmyz,
ale bude to jejich poslední chvíle a mohl byste pro ně mít pár milosrdných slov
na patřičnou rozloučenou jako moudrý a laskavý kněz.
Sežeňte mi kameramany. Ať je první oddíl plně ozbrojený.
Ano, pane.
Situační místnost je tvá, lásko. Na shledanou.
C3. Nasha ví, co to znamená.
Je to složitý.
Dostanu Zoco v pořádku zpátky. Opravdu.
Nestačí.
Co ještě?
My ztratit Luco.
Jednu.
Buď fér.
Být fér? Jako že máme přidat jednu smrt?
Ano.
Fér.
Jeden z vašich. Umřít.
Když přivedeme Zoco v pořádku a jeden člověk umře…
Mír.
Jeď.
Slyšíte mě?
Kameramani, třetí jednotka, slyšíte?
Radiový signál je trochu vachrlatý,
budeme komunikovat přímo přes reproduktor v autě.
Jednotka dva, rozumíte?
Máme rozkaz bezpečně doprovázet velitele Marshalla…
Nikdo vám nenařídil pálit! Nepoplašte ty hnusáky!
Zmlkni. Tebe natáčet nebudeme.
Vážně skvělé.
Hned po vašem projevu, pane, sklopíme kryt,
což bude signál pro letce, aby vypustili plyn.
Velkolepé vyhlazení, pane.
Ty. Ano, ty. Jak se jmenuješ? Matthew?
Matthewe, ty máš andělskou tvář. Ochutnej mou omáčku.
Tu máš. Pověz mi, co jí říkáš.
Nasho!
Ne…! Přestaň!
Dost! Dokáže jí zlomit páteř.
Zlomím tý svini vaz.
Ne… Jen klid…
Jedno křupnutí, a je po ní.
Nasho Barridgeová, co chceš?
To mládě. Musíme ho dostat k mámě.
-To je všechno? -Ano.
Zaruč nám bezpečný odchod.
Pokud nechceš vidět, jak jí zlomím vaz.
Ne. Nasho, to nedělej.
Zajistíme Nashe odchod dle dohody.
Nasho, můžeš ji opatrně pustit?
Vezmu si to mládě. Opatrně.
Nasho, dobrý?
Musím si pospíšit. Můžu dostat fitter?
Pochybuju. Budeš muset běžet.
Zatkněte tu svini!
Paní, vy a velitel jste dnes předvedli působivou škálu slovních
a fyzických hrubostí a krutostí, jež značně přesahují vaši pravomoc.
Chcete být popravený za vzpouru?
Veškeré videodůkazy toho zneužití budou předloženy Výboru k posouzení.
Připravte si odpovědi pro své slyšení.
Díky, Zeku.
Udržujte místo pod kontrolou.
Až budeme 30 metrů od Mámy hnusáků, pane,
začneme kolem toho zvířete pomalu kroužit.
To bude signál pro vaši závěrečnou řeč.
Ano.
Druhá kamera vás bude zabírat zvenčí,
čímž bude ta scéna naprosto velkolepá.
Má řeč bude krátká a stručná.
Nádherný proslov. Netřeba ho krátit.
A pak ty Mickeye odpálím.
Un bouquet final.
Ty to dokážeš, Nasho. My to srovnáme uvnitř.
-Otevřít bránu. -Dobrá.
-Zatím. -Zlom vaz!
Nasha to vyřeší.
Zoco se v pořádku vrátí.
Kdo je to?
Kdo to sem jede?
A sakra.
Moment.
Co je to za hovadinu?
Která je ta máma?
Na co se mám kurva při tom proslovu koukat?
Chtěl jsem je odpálkovat trochu důstojně.
Teď ať jdou ti barbaři do prdele!
-Je ta bazuka připravená? -Ano, pane. Nabíjím.
Rozstřílíme tu svinskou mámu k nepoznání.
Na co nějakej zasranej proslov?
Půjdu natvrdo, zlato.
Tamhle to je ta máma, pane, vidíte ji?
Má jiný tvar.
Ano, to je ona. Zamířit!
To není ona, kreténe!
Pardon, pane.
Mickey!
Nasho…!
Mickey?
Je čas se rozloučit.
Cože?
Palte do nejbližšího shluku!
Prostřílejte se skrz ně až k mámě. Rozmázněte je!
Kamery, ať zabíráte krev a střeva.
Moment. Tamhle ta.
Tu rozstřílejte první. Je větší.
Pal!
-Palte! -Ano, pane.
Palte!
Ne, pane, výbušná vesta!
Střílej do hlavy, pitomče!
Ne! Ne, pane. Je moc blízko!
Počkejte, pane! Stůjte!
Ne, kam… Proboha.
Mickey!
Nasho! Ahoj!
Já věděl, že to dokážeš. Je to mládě v pořádku?
Ne…
Co se děje?
Hele!
Máme Zoco! Nasha ji přivedla.
Podívej.
Nasho…
Je Zoco v pořádku, viď?
Hej!
Vidíš to?
Jeden člověk!
Taky se bojíš.
Oba se bojíme.
Jo, bojím se.
To znamená, že jsi člověk.
Jsi důležitý.
Vzdej se mi, hochu.
PO PŮL ROCE JARO
Tak, lidi…
Neostýchejte se. Kdybyste se posadili. Posaďte se.
Slavnostní zahájení proběhne později,
začneme s nahraditelnými.
Mickey. Mickey, pojď dopředu.
Sednete si někdo do přední řady, introverti zasraný?
Zdravím vás. Jsem Nasha Barridgeová, členka Výboru.
Po týdnech jednání jsme konečně dospěli k tomuto významnému dni.
Ke dni, kdy zrušíme program Nahraditelní.
Ráda bych kolegům z Výboru poděkovala za podporu.
Skutečně jsem cítila ten zápal.
A zvláště za to, že bojoval až do konce
a přesvědčil Výbor, aby natrvalo zrušil tisk lidí,
chci poděkovat našemu Mickeymu Barnesovi.
A sluší se říct, že jsem šťastná, že s Mickeym zestárnu.
Bylo fakt na prd stárnout sama.
I během diskuse se…
Tak jo.
Stiskneš tohle tlačítko. Počkej.
Nasha dá pokyn. Ty stiskneš tlačítko.
Počkej. A tamhle to pak… bum!
Mám vstát a stisknout ho, nebo… Ne, ze sedadla, že?
To je mi upřímně u prdele.
Odteď se na Niflheimu stejně jako na Zemi
tisk lidí natrvalo ruší.
Tiskárna na lidi tu dnes bude spálena na popel a vymazána z paměti.
Nasha to má v sobě.
V příštích volbách by mohla kandidovat na předsedkyni Výboru.
Hlava mi nebere, jak tahle úžasná ženská
mohla ještě před půl rokem hnít spolu s náma v tom zasraným vězení.
Ten den, kdy to Marshalla rozprášilo,
dostala Ylfa šok a skončila na psychiatrii.
Říká se, že si tam podřezala žíly.
Všichni další, co v tom jeli, šli do vězení.
A klikař Timo z toho nějak vyklouzl s podmínkou.
Ale jak se dostal ven, nepřestával se děsit chvíle,
kdy se setká s tím, kdo doručil ten dopis.
S tím kolegou Dariuse Blanka, který ho nakonec jednoho dne přepadl.
Byl to boj na život a na smrt.
Nakonec
byla z kolegy cyklátorová polívka.
Až na jedno ucho.
U soudu se Timo dokonce obhajoval sám.
Jak mě svíral, přitlačil mi nůž
k pasu, sem, a proříznul…
Pustili ho, prý šlo o sebeobranu.
Klasickej Timo.
Ale na druhou stranu naše soudy se táhly dlouho.
Damiene, sednout. Sednout!
Stal se z toho politický boj mezi všemi pro-marshallovci
a anti-marshallovci.
Ale Nasha už v té době měla jasno.
Reorganizovala Výbor a změnila ho sama.
Takže když ji pustili, skutečně kandidovala ve volbách.
A s přehledem vyhrála.
Když se prvně účastnila shromáždění, byla Nasha se vším úplně v pohodě.
Já byl příšerně nervózní.
Ale ona si toho asi ani nevšimla.
Mickey. Dostala jsem vylepšený překladač. Teď ho dodělali.
Tak na rovinu, smím se na něco zeptat?
Povídej.
To, jaks předtím říkala,
o tom vyhubení a tak, jak jste dělali takový to…
vřískali a to všechno.
To by nám vážně vybuchly mozky?
Z té vysoké frekvence?
Vybuchnout.
Tys ale říkala,
že nám vybuchnou oční bulvy.
Proč ne ušní bubínky?
Přece jste vydávali zvuky.
Všechno vybuchnout.
Vážně?
Můžeš to zkusit tady? Teď hned?
Kdo říkal, že blufujou jenom lidi?
Tu kamennou tvář si člověk zamiluje.
Jo, a to pěkný krkání taky.
Zdravím.
Co tady děláš? Uprostřed noci.
Já jen…
Já myslel, že jste v nemocnici.
Pozor. Dolů se dívej.
Nešlápni na to.
Je to drahocenná delikatesa.
No tak. Zobni si.
Ochutnej.
Copak? Jsi moc nóbl na omáčku z podlahy?
Dal by snad někdo jiný lůze jako ty ochutnat něco tak vybraného?
Z čeho je?
Nezdvořáku! Tak se to nedělá.
Nejdřív bez ptaní ochutnáš, pak ti povím, z čeho je.
Snad si nemyslíš, že ti ji nabízím kvůli tvé vytříbené chuti?
Právě naopak.
Pravým mistrovským dílem je omáčka,
která zachutná i zabedněném kreténovi, jako jsi ty.
Pro mě za mě.
Ochutnej ji nebo vyhoď, to je fuk. Jsi teď bezcenný.
Lepší by bylo vrátit mého obvyklého ochutnávače,
toho nejvyššího se skutečně vytříbenou chutí.
Počkej, to je…
I jeho ledviny jsou hezčí než ty.
To ne. To není možný.
Ovšemže je.
Přiznej to, chceš to tak.
Každý to chce.
Hele, Ylfo…
Teď mi došlo…
Umřela jsi hned den po Marshallovi.
Jen si na mě sáhni.
Uvidíš, jestli jsem duch, nebo člověk.
Už jako kluk jsem měl strašidelný sny.
Tentokrát jsem se nebál.
Jen jsem si pomyslel:
„Co by udělal 18?“
Táhni.
Co děláš? Stiskni to tlačítko.
Mickey. Stiskni ho.
Udělej to.
Jsem rád, že už je po tiskárně, ale z části i tak cítím vinu za to,
že jsem všem těm dalším Mickeyům nedal šanci žít.
Musím se ale přestat obviňovat.
Mickey!
Zasloužím si být šťastný.
Překlad: Petr Zenkl