Kom ihåg att pappa och jag jobbar sent ikväll.
Middagen är i kylen. 175 grader i 20 minuter.
Ser du fram emot utflykten? Det är en sån vacker teater.
Jag har inte varit där sen…
Sen vi tog dig och Zoe på Annie.
Det var en rolig dag.
Ni vrålade Tomorrow på vägen hem.
Din pappa köpte magiska bönor
och planterade en bönstjälk i trädgården.
-Jag lyssnade. -Hon talar. Det är ett mirakel.
OSS ANDAR EMELLAN
Där är ju Zoe.
-Mamma, vad gör… -Jag skulle bara säga hej.
Zoe och jag är inte vänner längre.
Ni är inte lika nära som förr…
Vi är inte nära. Punkt.
Hon bryr sig bara om kläder och tennis
och sin nya bästis.
Det är säkert bara en period…
Jag vill inte vara vänner.
Jag bara… Jag vet inte. Vi pratar inte mer om Zoe.
Okej, älskar dig.
Okej, lyssna. Ditt uppträdande
kan vara en dikt eller en monolog.
Det kan vara rörelse, bara det handlar om dig.
Jag vill att ni blottar era själar. Okej?
Nu till dagens utflykt.
Fox-teatern är helig mark.
Jag förväntar mig att alla uppför sig.
Jag ska göra en dans om Alan, min sköldpadda.
Det är efter Alan Turing.
AI:s fader.
Min Alan är smart, men inte som Alan Turing, så klart.
Har du husdjur?
-Jag har en hund. -Ella och Sydney?
Kan vi prata en annan gång?
Javisst.
Okej. Till bussarna, allihop.
Miss Cornish?
Får jag skriva nåt och lämna in det till dig.
Det här kursen är för uppträdande. Alla uppträder.
Till bussarna. Kom igen.
Varje arkitektonisk detalj
återskapades omsorgsfullt efter branden 1938.
Allt baserat på originalritningarna som, om ni är intresserade,
kan ses i loungen på övervåningen.
-Så tråkigt. -Tyvärr dödade branden
en teatergrupp
som repeterade då.
Bakom mig ser ni en hyllning till deras minnen.
-Ella stirrar. -På tal om det.
Vem här gillar spökhistorier?
Om ni kommer till teatern berättar jag en spökhistoria
som gör er riktigt uppskakade.
-Hon stirrar fortfarande. -Det är oartigt att stirra.
Jag stirrade inte.
Jo.
Jag tittade bara på nåt bakom dig.
Vadå? Ett spöke?
Det sägs att dessa döda skådespelares andar
hemsöker teatern än idag.
Enligt legenden vill de hämta de levande
och dra in dem i sin spöklika teatergrupp
för alltid.
Sent på natten hörs deras klagosång
från den här scenen.
Under en uppsättning av The Music Man 2014
blev huvudrollsinnehavaren så skrämd att han slutade.
Jag avslöjar inte hans namn.
Men det rimmar på Keil Datrick Tarris.
Kan det vara de nu?
Och vad är det här? Oavslutade affärer?
Det var pjäsen de repeterade.
Spökena verkar vilja hålla audition.
Vem av er är modig nog att försöka få en övernaturlig roll?
Den unga damen längst fram och…
…du där bak. Kom fram.
Jag måste gå på toa. Ledsen, jag kan inte.
Skärp dig, Ella. Skärp dig…
-En drive-through. Vi kan… -Fortsätt!
Sluta bråka!
-Sam och Noah? Kom igen. -Vad sa hon?
Sluta bråka!
Kom igen. Kom igen!
Hallå?
Ursäkta, jag var på utflykt och gick vilse.
Vad är det för oväsen?
-Vi har besök. -Det är en flicka.
-Det må jag säga. -Kan hon se oss?
Självklart kan hon se oss. Varför skulle hon annars vara rädd?
Det här händer inte.
-Det här är en dröm. Snälla, var en dröm. -Du kan väl se oss?
Hon mumlar lite, eller hur?
Ingen fara. Vi förvandlar henne på nolltid.
Nej, snälla, förvandla mig inte till ett spöke.
Till skådespelare, menar jag.
Ser ni? Den där guiden
får oss alltid att framstå som fantomer på den här övergivna operan.
Vi är döda, raring, men vi är inte läskiga.
Jag heter Rosie. Det där är Vivian och…
-Raymond… Hej. -Hej.
Jag antar att jag inte behöver presenteras.
Oscar Anderson.
Oscar var med i många filmer innan ljudet kom.
Eller bra skådespelare.
Vad gör du här helt ensam?
Jag vet inte. Jag…
Jag skrollade genom TikTok och lyssnade på en podcast.
Jag vet inte, jag somnade nog.
Min telefon är död och jag har ingen laddare,
så jag kan inte kontakta nån…
Hängde nån med? Jag hörde "telefon".
Vänta lite.
Ni…
Jag känner igen er. Ja. Ni är de där skådespelarna.
De som dog i branden.
Ja, det är vi.
Vad heter du?
Ella.
Ikväll är du Agnes.
Hitta ett manus åt henne.
82 år i limbo och äntligen har vi en full ensemble.
Vi kan repetera vår show som den var tänkt.
Nu börjar hon.
Som skådespelare är vi arvingar till en helig tradition som grekerna startade,
som gått i arv till Shakespeare och sedan till oss.
"Showen måste fortsätta" är inte bara ett uttryck,
utan ett löfte som vi ska hålla…
Hallå? Det är alla. De säger att vi fattar.
Vi ska gifta oss i helgen på Tahiti.
Det var på tiden. Ni har varit tillsammans en hel vecka.
Anar jag svartsjuka?
Kan vi inte sluta bråka?
Nej!
Större!
De måste höra dig längst bak. Igen.
Kan vi inte sluta bråka?
Nej, stå upp ordentligt.
Glöm det. Jag ska visa dig.
Viv, vad…
Det ska låta så här: Kan vi inte…
Jag vill inte.
Kämpa inte emot.
-Kan du sluta? -Viv, låt flickan vara!
Okej.
Nå? Fortsätt.
Kan vi inte sluta bråka?
Jag är ingen skådespelare.
Det är omöjligt.
Vad händer?
Spring!
Ella!
Det var årtionden sen. Jag trodde att vi var av med den.
-Av med vad? Vad är det? -Vi kallar den Kritikern.
För bara en kritiker kan vara så grym.
Den är tillbaka.
Stod väl inte ut med Oscars överspelande.
Men varför ikväll?
På grund av mig?
Det är den enda förklaringen.
-Vi måste få ut henne härifrån. -Hur? Dörrarna är låsta.
Det måste finnas en annan väg ut.
Finns det en källare?
Ni har varit här i 80 år
och vet inte om det finns en källare?
-Vi utforskar inte så mycket. -Vi är skådespelare, inte arkitekter.
-Arkitekter. -Det måste finnas en väg ut.
Jag har en idé.
Har du en hårnål? Försök att låsa upp låset.
Visst, eller… den där.
ANVÄND VID NÖDSITUATION
"Använd vid nödsituation."
Du är fast med ett gäng spöken
och en demonskalle kan dyka upp när som helst.
Det är en nödsituation.
Det var faktiskt rätt kul.
Snygg sving, Ella.
-Väldigt kraftfull. -Lugn, tigern.
Du har säkert sett några av mina filmer.
Pastorn spelar pinochle eller när jag var bonde i Do Re Mu.
Oroa dig inte. Ingen såg dem då heller.
Du har alltid slaktat replikerna.
Ditt tugg pajar allt,
-konstigt att du ens har tänder. -Hördu.
Det finns en dörr här nere som leder till en brandstege.
Har de alltid varit så där?
Varje kväll i 83 år. Du skulle ha sett Vivian under hennes glansdagar.
Hon kan slita dig i stycken.
Vi hade en tjej i truppen som Vivian fick att gråta nästan varje dag.
Varför det?
Vivian kallade henne dålig skådis.
Men oss emellan tror jag att hon var svartsjuk.
Där är dörren.
Vad hände?
Hon slängde ut henne när det brann.
På så sätt räddade hon henne.
Du påminner mig om henne. Hon hette Dolores Fiotakis.
-Dolores Fiotakis. -Jag hörde det där.
Hur vågar du nämna den konspiratören i min närvaro?
Hon kunde inte ens agera sig ut ur en papperspåse.
-Hon var ett skämt. -Viv, det är inte hennes fel.
SLUSHEE
SNÄLLA, SLUTA
"Snälla, sluta."
Vad ska vi sluta med?
-Förutom Vivians skådespeleri? -Det var magstarkt
för att komma från en C-kändis som du?
-Jag är en av de stora… -Ja.
-Berätta om graderingen. -Håll snattran båda två!
Oroa dig inte, älskling. Om det finns en väg ut hittar vi den.
Vi borde dela på oss.
Jag och Ella kan gå?
När jag var sju
spelade jag lilla Jimmy i Here Comes Big Jimmy på Fontaine.
Men vi stängde efter två föreställningar.
Men allt var inte dåligt, för jag träffade Teddy där.
Han var ett av de andra barnen. Vi blev bästa vänner.
Vi gjorde allt tillsammans efter det.
Berättade skämt och hemligheter och hamnade i trubbel.
Vi var som bröder. Han är nog ett
spöke nu.
Jag hade en sån vän.
Vi träffades i grundskolan.
Mamma sa att vi var som tvillingar.
Vi gjorde allt tillsammans, men det bästa vi visste var att sjunga.
Sjunger du?
Jag menar… Jag sjunger för skojs skull ibland.
Jag och Zoe började sjunga gamla musikaler.
När vi blev äldre började vi skriva egna låtar.
I början var de sådär, men…
sen började de bli riktigt bra, faktiskt.
Sen förändrades allt.
Hur?
Zoe ville inte umgås lika mycket längre.
Hon hade nya vänner. Så jag…
Jag skrev en låt om hur mycket jag saknade henne.
Jag spelade in när jag sjöng den och skickade den till henne.
Nästa dag kom jag till skolan
och såg Zoe och alla hennes vänner.
Hon visade dem min video.
Alla skrattade åt mig. Jag menar…
Jag vill gå vidare.
Jag vill ha nya vänner, men det känns
som om jag är fast i en sorts…
-Limbo. -Ja.
Jag klandrade alltid mig själv om jag missade en replik.
Jag gick och surade.
Men Dolores fick mig att skärpa mig.
Dolores…
Hon som Vivian…
Slängde ut, ja.
Får jag höra en av dina låtar?
Snälla?
Okej.
Jag ska vårda
Jag ska vårda varje ögonblick
Oj.
Vad är det?
Jag måste visa dig en sak.
MÄSTARE
När hittade du den?
Du visste väl att den var här?
Det är bara…
Det var länge sen jag pratade med nån i min egen ålder.
-Jag är ledsen, jag borde inte… -Var inte det.
Det är okej. Jag är glad att vi pratade.
-Jag hämtar de andra. -Okej.
Vi kommer att sakna dig. Lovar du att komma och hälsa på?
-Jag lovar. -Snart.
Vi kan inte repetera utan en Agnes.
I dag, tillsammans med er alla…
har jag känt mig mer som förr. Som mig själv.
Tack.
Du är skamlös. Försök inte överglänsa henne.
Skynda dig, vännen. Gå.
Va? Vad vill du?
KAN VI SLUTA BRÅKA?
Dolores.
-Spring! -Fort. Spring!
Den kommer tillbaka!
Spring!
Ella!
Så mycket ånger! Så mycket som förblev osagt!
Jag måste…
Jag ser att du mjölkar din dödsscen för andra gången.
-Vi kan prata om mjölkande! -Får jag bara säga…
Din monolog i Susquehanna. Det var mjölkande!
Kan ni vara tysta en sekund?
Det där hördes längst bak.
Jag vet vem Kritikern är.
"Snälla, sluta. Kan vi inte sluta bråka?"
Det är en Agnes-replik från pjäsen. Dolores replik.
Hon var här under branden och har varit här sen dess.
-Är Dolores Fiotakis Kritikern? -Varför skulle hon komma tillbaka nu?
-Jag spelade hennes roll. -Inte överraskande.
-Hon var demon på jorden också. -Var hon?
Dolores var ingen demon, hon var en raring.
-Och du hatade henne. -Jag kanske inte var så snäll
-som jag kunde ha varit. -Sluta, Vivian! Du kände dig hotad!
Det är inte för sent. Du kan be henne om ursäkt.
Ursäkta mig? Dolores?
Kan du släppa ner dem?
Hej, Dolores.
Viv, du kan väl ta över?
-Nej… -Bra idé.
-Varsågod. -På tiden.
Förlåt.
Viv?
De måste höra dig längst bak.
Försök igen.
Det kanske kommer som en chock, Dolores.
Men även om jag är skådespelare är jag osäker.
Jag såg en ung och begåvad person med en ljus framtid.
Jag blev svartsjuk.
Så jag lät det gå ut över dig genom att vara grym.
Jag är verkligen ledsen för det.
Du förtjänade bättre från oss alla.
Jag borde ha varit där för dig som du var för mig.
Dolores, jag visste att du led. Och jag gjorde inget. Förlåt.
Nej! Dolores, du är sårad och arg.
Jag fattar.
Jag har varit där, men ibland måste vi sluta fred med folk…
med det förflutna. Och börja tänka på vad som kommer härnäst.
Annars fastnar vi bara på ett ställe.
För alltid.
Hej, Dolores.
-Det är underbart att se dig. -Dig också.
Er allihop.
Det känns bra att släppa… det där.
Jag är ledsen för ikväll. Att du tog min roll…
Mina demoner tog överhanden.
Jag har varit där.
Du var rätt skrämmande, Dolores.
Fantastisk prestation.
På tal om det. Vi har äntligen en hel ensemble igen.
Det är slut mellan oss Martin. Hör du mig?
Jag verkar ha en extra biljett till Tahiti.
Vet du nån som kan vara intresserad?
Ja.
Bravo.
Okej, klassen. Nu är det Ellas tur.
Vänner finns för en anledning, för en period eller för livet.
Men jag erkänner att jag blir upprörd
Av att inte veta vem som är vem
Jag är rädd att komma för nära
Det är som att se spöken
Men när jag tänker efter
Mår jag bra, för jag ska vårda
Jag ska vårda varje ögonblick
Jag bryr mig inte om
Om jag bara har idag
Så dra undan ridån Det här är min scen
Jag behöver inte vara rädd
Jag ska gå in genom varje dörr och vara modig
Jag ska vara modig
Undertexter: Louise Arnesson