Husk at både pappa og jeg jobber sent i kveld.
Middagen er i kjøleskapet, 170 grader i 20 minutter.
Gleder du deg til klasseturen i dag? For et vakkert teater.
Jeg tror ikke jeg har vært der siden...
Ja, siden vi tok med deg og Zoe på Annie.
Det var en så morsom dag.
Dere to jentene som sang "Tomorrow" på veien hjem.
Og faren din som skaffet de magiske bønnene,
og satte den herlige bønnestengelen i hagen.
-Jeg hørte etter. -Å, hun snakker. Det er et mirakel.
VI HAR ÅNDER, JA, DET HAR VI
Å, hei, der har vi Zoe.
-Mamma, hva skal du... -Vent, jeg skulle bare si hei.
Nei, jeg og Zoe er ikke venner lenger.
Dere er ikke så nære som før...
Vi er ikke nære, punktum.
Hun er bare opptatt av klær og tennislaget,
og hennes fantastiske nye bestis.
Hør her, jeg er sikker på at det bare er en fase...
Jeg vil ikke være venn med henne.
Jeg bare... jeg vet ikke, la oss ikke snakke mer om Zoe.
Ok, glad i deg.
Ok, folkens, hør etter. For framføringene deres,
det kan være et dikt, det kan være en monolog.
Det kan være en dans, så lenge det handler om deg.
Jeg vil at dere skal blottlegge sjelene deres. Ok?
Nå, til dagens klassetur.
Når det kommer til teatre, så er Fox hellig grunn.
Så jeg forventer at alle oppfører seg pent.
Jeg skaper en fortolkende dans om Alan. Skilpadden min.
Oppkalt etter Alan Turing,
du vet, faren til AI.
Min Alan er smart, men ikke Alan Turing-smart, seff.
Har du kjæledyr?
-Jeg har en hund. -Ella og Sydney?
Kan dere prate en annen gang?
Det er greit.
Ok. Til bussene, alle sammen.
Miss Cornish?
Jeg lurte på om jeg kunne skrive noe og levere det til deg.
Dette er et framføringsfag. Alle framfører.
Til bussene. Kom igjen.
Hver eneste arkitektoniske detalj
ble omhyggelig gjenskapt etter brannen i 1938.
Alt sammen basert på de originale plantegningene, som, hvis dere vil se,
er utstilt i salongen ovenpå.
-Så kjedelig. -Dessverre tok brannen livene
til en teatertrupp
som øvde da den inntraff.
Bak meg kan dere se en hyllest til deres minne.
-Ella har stirret... -Apropos det,
hvem her liker spøkelseshistorier?
Følg meg til teateret, så skal jeg fortelle en spøkelseshistorie
som vil få dere til å skjelve i shortsen.
-...fortsetter å stirre. -Det er frekt å stirre.
Jeg stirret ikke.
Det gjorde du.
Men jeg gjorde ikke det, jeg så på noe bak dere.
Hva da? Var det et spøkelse?
Det sies at åndene til disse døde skuespillerne
hjemsøker teatret den dag i dag.
Legenden forteller at de er ute etter å plukke de levende
og trekke dem inn i sin illusoriske teatertrupp...
...for alltid.
Sent på natten kan man høre jamringen deres utspringe
fra denne scenen.
Under en oppføring av The Music Man i 2014,
ble hovedrolleinnehaveren så skremt at han sa opp stykket.
Jeg vil ikke røpe navnet hans.
Men det rimer med Keil Datrick Tarris.
Kan det være dem nå?
Å, og hva er dette? Unfinished Business?
Det er jo stykket de øvde på.
Det ser ut til at spøkelsene vil holde opptaksprøver.
Hvem av dere er modige nok til å risikere å vinne en utenomjordisk rolle?
Den unge damen her foran, og...
...du der bak. Kan du ikke bli med oss?
Jeg må på do. Beklager, jeg kan ikke.
Ta deg sammen, Ella. Ta deg sammen...
-Det er drive-through. Vi kan... -Gå!
Hei, slutt å slåss!
-Sam og Noah, virkelig? Kom igjen. -Hun sa hva?
Slutt å slåss!
Kom igjen. Kom igjen!
Hallo?
Sorry, unnskyld meg, jeg var på klassetur og gikk meg vill.
Hva i all verden er det bråket?
-Vi har en gjest. -Det er en jente.
-Det må jeg si. -Kan hun se oss?
Selvfølgelig kan hun se oss. Hvorfor skulle hun ellers være vettskremt?
Dette skjer ikke.
-Det er en drøm. La det være en drøm. -Du ser oss, ikke sant?
Hun er litt av en mumler, er hun ikke?
Ikke noe problem. Vi forvandler henne på null komma niks.
Nei. Nei, vær så snill. Ikke gjør meg til et spøkelse.
Jeg mente til en skuespiller.
Skjønner du? Den omviseren, altså.
Fremstiller oss alltid som fantomene til denne gudsforlatte operaen.
Vi er døde, vennen. Men vi er virkelig ikke skumle.
Jeg er Rosie. Det er Vivian, og...
-Raymond. Hei. -Hei.
Jeg trenger vel ingen introduksjon.
Oscar Anderson?
Oscar spilte i en haug filmer før de fikk lyd.
Eller gode skuespillere.
Hva gjør du her helt alene?
Jeg er ikke sikker. Jeg...
Jeg skrollet gjennom TikTok, og så hørte jeg på en podcast.
Jeg vet ikke, jeg må ha sovnet.
Nå er telefonen min død, og jeg har ingen adapter,
så jeg kan ikke få tak noen, men...
Forsto noen det der? Jeg hørte "telefon".
Vent litt.
Dere...
Jeg kjenner dere igjen. Ja. Dere er de skuespillerne.
De som døde i brannen.
Ja, vi er dem.
Hva heter du?
Ella.
Vel, i kveld er du Agnes.
Finn et manus til henne.
Etter 82 år i limbo har vi endelig en full besetning.
Vi kan øve på forestillingen slik den skal øves.
Nå setter hun i gang. Trekk unna.
Som skuespillere er vi arvinger til en hellig tradisjon fra grekerne,
overlevert til Shakespeare og betrodd til oss.
"The show must go on" er ikke bare et uttrykk,
men et løfte om at vi vil fortsette selv under de verste...
Hallo? Det er alle. De sier at vi skjønner det.
Vi skal gifte oss denne helgen på Tahiti.
Vel, det var på tide. Dere har vært sammen en hel uke.
Aner jeg et snev av sjalusi?
Kan vi ikke slutte å krangle?
Nei!
Større!
De må høre deg på bakerste rad. Igjen.
Kan vi ikke slutte å krangle?
Nei, rett deg opp.
Glem det. Jeg skal vise deg.
Viv, hva er det du...
Du skal projisere slik. Kan vi ikke...
Jeg vil ikke.
Ikke kjemp imot, kjære.
-Kan du vær så snill slutte med... -Viv, la jenta være!
Greit.
Vel? Kom igjen.
Kan vi ikke slutte å krangle?
Jeg kan ikke... Jeg er ikke en skuespiller.
Det kan ikke være...
Hva skjer?
Løp!
Ella!
Det har gått flere tiår. Jeg trodde vi var ferdige med det.
-Ferdig med hva? Hva er det? -Vi kaller det Kritikeren.
Fordi bare en kritiker kan være så grusom.
Tenk at den er tilbake.
Orket nok ikke mer av Oscars overspill.
Men hvorfor i kveld?
Er det på grunn av meg?
Det er eneste forklaring.
-Vi må få henne ut herfra. -Hvordan? Dørene er låst.
Det må være en annen vei ut av denne gamle brannfellen.
Har stedet en kjeller?
Du har vært her i 80 år
og vet ikke om stedet har en kjeller?
-Ja, vi bedriver ikke mye utforsking. -Vi er skuespillere, ikke arkitekter.
-Arkitekter... -Det må finnes en vei ut et sted.
Jeg har en idé.
Har du en hårnål? Du kunne prøve å dirke låsen.
Ja visst, eller så har vi... den.
BRUKES I NØDSTILFELLE
"Brukes i nødstilfelle."
Du er fanget med spøkelser
og en demonskalle kan dukke opp hvert øyeblikk.
Jeg vil si det er et nødstilfelle.
Det var faktisk ganske gøy.
Flott sving, Ella.
-Veldig kraftig. -Rolig, fløtepus.
Vel, du må ha sett noen av filmene mine.
Pastoren spiller pinochle, eller min rolle som bonde i Do Re Moo.
Ikke fortvil, kjære. Ingen så dem dengang heller.
Du har aldri møtt en replikk du ikke slaktet.
Du smører så tykt på,
-utrolig at du ennå har smør. -Å...
Det er en dør her som bør lede til en branntrapp.
Har de alltid vært sånn?
Hver kveld i 83 år. Dette er ingenting. Du skulle sett Vivian i sine glansdager.
Gud, hun kunne rive en i filler.
Det var en jente i truppen vår. Vivian fikk henne til å gråte daglig.
Hvorfor det?
Vivian sa det var fordi hun var en dårlig skuespiller.
Men mellom oss sagt, tror jeg hun var sjalu.
Der er døren.
Hva skjedde?
Vivian kastet henne ut brannkvelden.
Det rare er jo at hun reddet livet hennes.
Du minner meg litt om henne. Hun het Dolores Fiotakis.
-Dolores Fiotakis? -Jeg hørte det.
Hvordan våger du å nevne den bedragerens navn i mitt nærvær?
Det flåsete fjærkreet kunne ikke spille seg ut av en papirpose.
-Hun var en vits. -Viv, det er ikke hennes feil.
SLUSH-DRIKKE
VÆR SÅ SNILL, SLUTT
"Vær så snill, slutt."
Hva skal vi slutte med?
-Mener du bortsett fra Vivians skuespill? -Å, den var god.
Når det kommer fra en C-liste-Valentino som deg?
-C-liste? Jeg er en av de store... -Ja.
-Fortell meg alt om listen din. -Å, hold tåta, dere to!
Ikke vær redd, kjære. Hvis det finnes en vei ut herfra, så finner vi den.
Vi bør nok dele oss.
Ella og jeg kan gå sammen?
Så, da jeg var sju,
spilte jeg Lille Jimmy i Here Comes Big Jimmy ved Fontaine.
Men vi stengte etter to opptredener.
Men det var ikke bare ille, for jeg traff Teddy der.
Han var en av de andre ungene. Jeg og han ble bestevenner.
Vi gjorde alt sammen etter det.
Fortalte hverandre vitser, hemmeligheter, havnet i trøbbel.
Vi var som brødre, du vet? Han er sikkert et...
...spøkelse, i disse dager.
Jeg hadde en sånn venn.
Vi møttes på barneskolen.
Mamma sa det var som om vi fant tvillingen vår.
Vi gjorde alt sammen, men yndlingstingen vår var å synge.
Synger du?
Jeg mener, jeg... Jeg synger bare for moro skyld noen ganger.
Jeg og Zoe begynte å synge gamle musikaler.
Da vi ble eldre, begynte vi etter hvert å skrive våre egne sanger.
De var så som så i starten, men...
...de begynte å bli ganske bra, faktisk.
Og så forandret alt seg.
Hvordan?
Zoe ville ikke henge så mye lenger.
Hun hadde nye venner. Så, jeg...
Jeg skrev en sang om hvor mye jeg savnet henne,
og jeg tok opp at jeg sang den og sendte det til henne.
Og da jeg gikk på skolen neste dag
så jeg Zoe og alle vennene hennes.
Hun viste dem videoen min.
Alle sammen lo av meg. Jeg mener...
Jeg vil gå videre.
Jeg vil få nye venner, men det føles som om jeg bare...
Som om jeg sitter fast i...
-Limbo. -Ja.
Jeg pleide å være for hard mot meg selv, hvis jeg bommet på en replikk eller noe.
Jeg gikk og var deppa.
Men Dolores, hun rettet meg opp.
Dolores...
Det er hun som Vivian...
Kastet ut, ja.
Kan jeg få høre en av sangene dine?
Vær så snill?
Ok.
Jeg skal verdsette
Jeg skal verdsette hver eneste stund
Wow.
Hva er galt?
Det er noe jeg må vise deg.
MESTER
Når fant du den?
Har du alltid visst at den var her?
Det er bare det...
Det er så lenge siden jeg har fått snakke med noen på min egen alder.
-Jeg er lei meg, jeg burde ikke... -Ikke vær det.
Det går bra, virkelig. Jeg er glad vi fikk tid til å snakke.
-Jeg henter de andre. -Ok.
Gud, vi kommer til å savne deg. Lover du å komme på besøk?
-Jeg lover. -Og snart.
Vi kan ikke øve skikkelig uten en Agnes.
I kveld, med dere, dere alle, har jeg...
Jeg har følt meg mer som før. Som meg.
Takk.
Du er skamløs. Ikke prøv å stjele oppmerksomheten, din fjott.
Skynd deg, kjære. Gå.
Hva? Hva vil du?
KAN VI IKKE SLUTTE Å KRANGLE?
Dolores.
-Løp! -Fort. Løp!
Den kommer tilbake!
Løp!
Ella!
Så mye å angre på! Så mye som ikke er sagt!
Jeg har noe jeg må...
...og melker den store dødsscenen din for andre gang, ser jeg.
-Å, la oss snakke om melking! -Kan jeg vær så snill bare si...
Monologen din i Susquehanna, der snakker vi melking!
Kan dere bare holde kjeft i ett sekund?
Det der hørte de på bakerste rad.
Jeg vet hvem Kritikeren er.
"Vær så snill, slutt. Kan vi ikke slutte å krangle?"
Det er en Agnes-replikk fra skuespillet. Dolores sin replikk.
Hun var her under brannen, og helt siden.
-Kritikeren er Dolores Fiotakis? -Men hvorfor skulle hun komme tilbake nå?
-Jeg spilte hennes rolle. -Ingen overraskelse.
-Hun var en demon på jorden òg. -Var hun?
Dolores var ikke en demon, hun var en engel.
-Og du hatet henne. -Kanskje jeg ikke var så snill
-som jeg kunne ha vært. Jeg... -Å, hold opp, Vivian! Du følte deg truet!
Det er ikke for sent. Du kan si unnskyld til henne.
Unnskyld meg? Dolores?
Kan du slippe dem ned, er du snill?
Hei, Dolores.
Viv, kan ikke du ta det herfra?
-Nei... -Strålende idé.
-Vær så god. -På tide.
Jeg beklager.
Viv?
De må høre deg bakerste rad.
Prøv igjen.
Dette kan komme som et sjokk, Dolores.
Men selv om jeg er en skuespiller, er jeg usikker på meg selv.
Jeg så en som var ung og talentfull, med en lys fremtid.
Gjorde meg sjalu.
Så jeg lot det gå utover deg ved å være slem.
Det er jeg virkelig lei meg for.
Du fortjente bedre fra oss alle.
Jeg burde ha vært der for deg, slik du var der for meg.
Dolores, jeg visste at du led. Og jeg gjorde ingenting. Jeg beklager.
Nei! Dolores, du er såret og sint.
Hør her, jeg forstår det. Jeg forstår det virkelig.
Jeg har vært der, men noen ganger må man slutte fred med folk,
med fortiden. Og begynne å tenke på hva som skjer videre,
ellers vil du bare sitte fast på ett sted.
For alltid.
Hei, Dolores.
-Det er flott å se deg. -Det er flott å se deg også.
Alle sammen.
Jøsses, det føles godt å gi slipp på... Det.
Jeg beklager det i kveld. At du tok rollen min, det...
Demonene mine tok vel overhånd.
Jeg har vært der.
Du var virkelig ganske skremmende, Dolores.
En fullkommen opptreden.
Apropos. Jeg kan ikke la være å tenke at vi endelig har en full besetning igjen.
Det er slutt mellom oss, Martin. Hører du?
Jeg har visst en ekstra billett til Tahiti.
Kjenner du noen som kan være interessert?
Ja.
Bravo!
Ok, klasse. Neste er Ellas framføring.
De sier venner er av en grunn, for en sesong eller et helt liv.
Men jeg innrømmer at jeg blir fortvilt
Av å ikke vite hvem som er hvem
Jeg er redd for å komme for nær
Det er som om jeg ser spøkelser
Men når jeg stopper og tenker meg om
Har jeg det bra fordi Jeg vet at jeg vil verdsette
Jeg vil verdsette hver eneste stund
Jeg bryr meg ikke om
Om jeg bare har i dag
Så trekk fra sceneteppet Dette er min scene
Jeg trenger ikke være redd, være redd
Jeg skal gå gjennom alle dører, modig
Jeg skal være modig
Tekst: Mats A. Larsen