…lagom till jul.
Vilken fin gest.
Vi har några födelsedagar idag. Jennifer Beals är 26…
Hör du musiken, herr Zipper?
MITT MONSTER
Jag sa att jag tar hand om det.
Kom igen, du måste äta.
Ja, jag kommer.
Kom igen älskling, snälla? Bara en tugga.
Kom igen, mamma måste till jobbet.
Varför funkade det för dig?
-Du gjorde fel. -Ja. Du gjorde fel.
Jag vet att det inte är vårt gamla hus, men ge det en chans.
Jag gillade att växa upp här… mestadels.
Herregud, den dumma golvbrädan.
Vi fixar den.
Det ger karaktär.
Var kom du ifrån?
Hur fick jag den här optimistiska tjejen?
Minns du inte?
Du beställde mig från optimistkatalogen.
Du.
Sommarlovets sista dag. Har du några stora planer?
Ja. Enorma.
Jag tänkte vika ihop några kartonger.
Ta dem till återvinningen.
Jag vet att det har varit jobbigt sen er pappa och jag…
Du vet.
Mamma, du kan säga "skilsmässa".
Jag går inte i tusen bitar.
Jag vill att du ska veta att jag uppskattar det.
All hjälp från dig.
Mamma, jag är okej.
Allvarligt.
Kan du flytta dig?
Du skymmer ljuset.
-Förlåt, jag… -Jag skojar.
Hur kan du skymma mitt ljus ända därifrån?
Är du verkligen så spänd?
-Jag… -Det var retoriskt.
Graham.
-Och du är? -Åh. Olivia.
Olivia.
Jag kommer över.
Det ser jobbigt ut.
Du kan hjälpa mig.
Jag vet.
Bra, min nya granne är cheerleader.
Jippi.
-Vad ska det betyda? -Nej, inget.
Nej, du är säkert en fascinerande konversatör.
Alla cheerleaders är inte korkade.
Jag ledde debattlaget.
Utsidan av det här huset skrämde mig alltid.
Insidan gör mig inte besviken.
Det har den där känslan: "Nåt hemskt hände här för länge sen."
Jag gillar sånt.
Jag gillar det makabra.
Då skulle du stortrivas här.
Konstiga saker har hänt sen vi flyttade in.
Jag behöver exempel.
Skuggor, flimrande ljus, konstig musik.
Såna grejer.
Men det är väl så gamla hus funkar?
Spöken finns väl inte?
De kanske finns.
Eller så är det inget.
Eller… så är det en poltergeist.
Det här är illa.
Det här är riktigt illa, Olivia.
Masken är en sak, men kostymen…
Det finns inget farligare än en galning med smak.
Vad är det?
Förutom den två meter långa demonen i ditt kök.
Inget, det är bara… första dagen i en ny skola.
Oroa dig inte.
Hela ditt liv hänger inte på att du gör ett bra första intryck.
Jade!
Det här är Olivia. Olivia, det här är Jade.
Jade är en av våra bidrottningar och cheerleader.
Jag är klar här. Hej då!
Var kommer du ifrån?
Chicago.
I princip. Precis utanför.
Men mamma är härifrån…
Partydags.
-Hej, jag heter Chloe. -Olivia.
Olivia vill vara med i laget.
Säg att du är flygare. Vi behöver en till.
-Jag är flygare. -Fantastiskt.
Flygaren, om du har lördagsplaner, avboka dem och kom till min fest.
Thrill n' Chill!
Thrill n' Chill?
Det är en nöjespark med en helt galen berg- och dalbana.
Berg- och dalbana?
Draktungan.
Världens äldsta berg- och dalbana.
Min bror sa att 50 personer kastas av varje år.
Mamma har ordnat så att vi kan åka så många gånger vi vill.
Olivia.
Är du okej?
Va? Ja, men jag gillar inte berg-och-dalbanor.
Det är okej. Det är ingen stor grej.
Det var trevligt att träffas.
Prova "lång kille, skum musik".
Nej, vänta.
-Lång kille, skum musik och en mask. -Tålamod.
Snälla, ha lite tålamod.
En paranormal utredare kan ta år på sig att lösa fallet.
Jag kan inte lösa det på en gång.
Oy vey.
På tal om att bli kallad av onda krafter…
En kärlekstriangel i tvåan blev kritisk,
så jag kallas in för att medla.
Allvarligt. Du löser en kris
och plötsligt är du allas personliga terapeut.
Ett råd, Olivia.
Var aldrig bra på nåt.
Det är jobbigt.
-Vaktar du mina grejer? -Ja.
Nej. Nej…
Kom igen…
Lyssna. Okej…
Nej. Snälla.
Nej!
Kom igen. Snälla.
Nej!
Olivia.
-Va? -Olivia, titta här.
-Det är galet. -Åtta procent tappar lunchen,
men hundra procent förlorar vettet av våra galna loopar,
livsfarliga fall och vår unika brinnande dödsspiral.
Så skynda dig innan våra tillstånd dras in.
Kom och rid på draken.
Okej, andraårselever. Er tur.
Alla andra, se och lär.
Vi saknar en flygare.
Olivia, då?
Olivia är en flygare.
-Ja, men jag… -Okej. På mattan.
Jag kan det inte.
Det är lätt. Ett, två, tre, steg.
Ett, två, tre, upp, häl, sträck, korg.
Okej?
Ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta.
Här kommer steget.
Herregud. Olivia, är du okej?
Den hemsöker dig hemma och i skolan.
Ibland hör du musik, ibland inte.
-Ja. -Den jagar dig, den jagar dig inte.
Vad den än är, så är den inte konsekvent.
Men varför hemsöker den mig?
Jag vet inte. Det kanske är en fiende från ett tidigare liv?
Inte? Dina morföräldrar kanske byggde huset
ovanpå ett hemsökt barnhem.
Eller så är det en av dina morföräldrar
som återuppstod från de döda för att stjäla din livskraft.
Jag ger dig 40 procents chans att uppleva din examen.
Tack, Graham. Nu känns det mycket bättre.
Se det från den ljusa sidan. Du dör åtminstone på topp.
Första skoldagen och du får en inbjudan till Chloes fest?
Du vann popularitetstävlingen.
Jag tror inte att jag ska gå.
Ursäkta?
Tänker du tacka nej
till en inbjudan från Chloe Gallo?
Den där berg- och dalbanan de vill åka?
Den ser läskig ut.
Jag garanterar att det är mindre läskigt
än att tillbringa kommande fyra år i sociala Sibirien.
Gör dig själv en tjänst, Olivia.
Rid på draken.
Kom och åk den enda berg- och dalbanan som är fördömd av FN.
Inga krav på längd, inga åldersgränser.
-Vi bryr oss inte… -Jag blev kallad till kontoret.
Jag vet.
Filmkväll. Värsta mamman nånsin.
-Kan du jobba hemifrån? -Jag önskar det,
men det är en stor presentation imorgon.
Alla bryter ihop.
Och jag är den enda som kan hantera det.
Snälla, gå inte.
Livvy, är nåt på tok?
Nej, det är inget. Det är okej. Jag…
Jag såg fram emot filmkvällen…
Det måste vara fru Lipton.
Allvarligt?
Mamma, jag är 14.
Jag behöver ingen barnvakt, särskilt inte fru Lipton.
Vad är det för fel på henne?
Smörkola?
Mitt nummer står på kylen. Ta vad du vill.
Och tack igen.
Det är så lite.
Jag satt barnvakt åt dig när du var liten.
Var i hela friden är mina nycklar?
De ligger på byrån.
Så…
Kände du mamma som barn?
Ja. Hon var så nervös av sig. Hon sa att huset var hemsökt.
-Hemsökt? -Jag fick henne aldrig i säng.
"Det är ett monster i garderoben, ett monster utanför fönstret."
Barn och deras fantasi.
Sa hon hur monstret såg ut?
Såg ut?
Nej, jag minns inte att hon sa det.
Men jag minns att hon sa att hon hörde musik.
Ja. Hon hörde musik när det var i närheten.
Kära nån.
Du är lika spänd som hon var.
Gud, var är den?
Jag förstår inte…
Min livräddare.
Livvy?
Du såg det också.
Monstret.
Du hörde musiken innan det kom.
Du såg det i min ålder, eller hur?
Den maskerade mannen.
Vad är det?
Kom hit, älskling.
Jag kallade det nervositetsmonstret
för det dök bara upp när jag var orolig för nåt.
Jag hörde musiken.
Sen dök han upp.
Är det en förbannelse?
Nej.
Det är det inte.
Vi är bara annorlunda.
Din mormor kallade den Överkänslan,
för den dök upp när jag var överkänslig eller dyster.
Vilket dumt namn.
Det var nog poängen.
Hon trodde att det skulle bli mindre läskigt om det lät fånigt.
Och hon hade rätt.
När slutar den dyka upp?
Älskling, de slutar aldrig.
Jag ser den fortfarande ibland, men vi har en överenskommelse.
Det är nästan som om vi är… gamla vänner.
Livvy, varför sa du inget?
Jag ville inte oroa dig.
Jag är din mamma, du får oroa mig.
Och du får ha dåliga dagar och vara ledsen.
Vet du vad?
Jag säger till jobbet att jag inte kan.
Nej.
Om du kan möta din kan jag möta min.
Jag kommer hem så fort jag kan.
Jag älskar dig.
Livvy!
Olivia!
Nej.
Nej!
Sluta!
Sluta, sa jag!
Backa.
Vänd dig om.
Fortsätt vända dig.
Sluta.
Olivia, Jade är här!
Olivia, är du redo för draktungan?
Så redo.
Hej då, mamma. Hej då, Aaron.
-Draktungan? -Ja, det är lugnt.
Ha så kul.
Det ska jag.
Ta på dig bältet.
DRAKTUNGAN
Ledsen, den platsen är upptagen.
Vem pratar du med?
En vän.
Så du blev inbjuden?
Nej.
Undertexter: Louise Arnesson