MERCER HILLS BAL
Svampen avger nätverk av mycel bortom vanliga celler.
Universitetets botaniker trodde att träden…
LÅT UNGDOMARNA VARA
Förlåt. Va?
Jaha.
Jag berättade precis att Amy Volpintesta sa
att Tim Hargreaves älskar mig!
Jag messade
och sa: "Älskar du Robin?"
-och innan han hann svara… -Robin, vår planet är döende.
Skärp dig.
Jag förstår inte, Veronica. Du är smart.
Du kommer från ett bra hem, men du har nån… period.
-Period? -Du hade högsta betyg i allt
ända till åttan.
Sen kommer du tillbaka från sommarlovet med en massa… knappar.
En massa åsikter. Du ler inte längre. Dina betyg är hemska.
-Du är bråkig. Vad hände? -Jag började vara uppmärksam.
Min generation måste rädda jorden.
Var det därför du stod på ett bord och ville göra uppror mot…
"skolans krig mot klimatet"?
Jag ville inte göra uppror. Jag ville protestera.
-På hamburgardagen. -Ja.
Amerikanska skolor serverar miljontals kilo kött om året,
vilket innebär 100 miljoner ton koldioxid och metanutsläpp.
Jag är rektor.
Vad ska jag göra åt metanutsläpp?
En person kan göra skillnad.
Kanske.
Det förändrar inte det faktum att det blir nio överträdelser i år.
-Nio? -Du är avstängd, Veronica.
-Va? -Regler är regler.
Fyra kvarsittningar per termin.
-Det blir åtta om året. -Det måste finnas
nåt annat slags straff.
Jag fattar. Du gjorde det du trodde var rätt.
Du gjorde bara på fel sätt.
Kan vi inte prata om det?
Få inte oss att framstå som skurkarna.
Vi växte upp på 80-talet.
Jag hade en "Rädda valarna"-t-shirt som jag bar med stolthet.
Men det påverkade inte betygen. Och vi bråkade inte
-i skolan. -Jag bråkade inte.
-Jag försökte utbilda folk! -Dina lärare verkar inte
-hålla med. -Jag räddar världen.
Det räcker!
Världen är kvar när du kommer tillbaka.
Fröken Genevieves. Rekommenderas väl.
De har oklanderliga meriter.
De specialiserar sig på flickor som du.
Flickor som jag?
Du vet, flickor som är i… en period.
Vi vill se ditt vackra leende igen.
Tjejen vi tog med för att köpa yoghurtglass efter fotbollsträningen.
Tjejen som gosade med oss på filmkvällar.
Hon levde i en fantasivärld.
Men vi saknar henne.
FRÖKEN GENEVIEVES SKOLA FÖR BESVÄRLIGA FLICKOR
Vi brukar inte ta emot flickor så här sent,
men ert brev… Jag kunde inte säga nej.
Ni verkar ha en riktig bråkstake på halsen.
Hon är en fantastisk tjej. Hon är bara… komplicerad.
Jag har sett massor av komplicerade tjejer.
Alla skickades hit av kärleksfulla familjer.
-Jag har aldrig misslyckats. -Så, fröken…
-Får jag kalla dig Evelyn? -Det får du inte.
Fröken Genevieve, får jag fråga om håret?
Flickorna ska fokusera på studierna, inte på stilen.
Vårt hår är bara en förlängning av vår uniform.
Det unga sinnet är en svamp, fru Vanderhall.
De kommer till oss indränkta i dåliga vanor.
Vi kramar dem bara lite.
Fröken Corbett, precis i tid.
Heather Corbett, er dotters rumskompis.
Hur står det till, herr och fru Vanderhall?
Hon tuggar tuggummi.
Inga tuggummin här, fröken Vanderhall.
Ta bort det där på en gång.
Jag är ledsen.
Du behöver inte be om ursäkt. Det är okej. Vi ser det hela tiden.
Bara en smutsig svamp.
Oroa er inte. Nästa gång ni ser Veronica
kommer hon uppföra sig exemplariskt. Jag lovar.
EN SKATT AV IRLÄNDSK FOLKTRO
-Fröken Corbett. -Ja, rektorn?
Visa fröken Vanderhall till hennes rum.
Jag ringer herr Welch och bokar en tid hos frisören.
Ja, rektorn.
Får jag hjälpa till?
Nej, det får du inte.
Har du ingen annan att tjalla på?
Jag förstår inte.
Du angav mig för tuggummit.
Regler är regler.
Sluta låtsas, det är bara vi.
"Låtsas"?
Genevieve. Vilken psykopat, va?
"Ni verkar ha en riktig bråkstake på halsen."
Och vad är det med håret?
Det är permanent.
Herr Welch gör dem på oss alla.
Visst.
Hörru!
Musik är strängt förbjudet.
Vi kommer att ha så kul ihop.
Jippi!
God morgon! Det ser ut att bli ännu en vacker dag.
God morgon!
God morgon.
God morgon! Bacon eller korv?
Har du nåt veganskt?
Jag vet inte vad det betyder,
men vi ska äta ostburgare till lunch.
De här flickorna struntade i reglerna.
De lydde inte sina föräldrar.
De anklagade dem till och med för att ha gjort fel.
Salems folk hanterade dessa bråkmakare
genom att ställa dem inför rätta.
Man kan säga att de häxade för att bli av med dem.
-Som tur är bryr de sig aldrig… -De var inga bråkmakare.
De var offer för förtryck. De vuxna klarade inte av verkligheten,
så de dumpade alla sina problem på tonårsflickor.
Det är okej, mina damer. Det är fröken Vanderhalls första dag.
Hon har inte ens varit hos frisören än.
Fröken Vanderhall.
Anmäl dig på mitt kontor på en gång.
Fröken Vanderhall, det här är herr Welch.
Han måste ta några mått innan du ska klippa dig.
Vad gör han?
Ålder?
Hur påverkar det håret?
Din ålder.
Fjorton.
Släpp mig!
-Kan du ta emot henne i kväll? -Inte i kväll.
Nej, omöjligt.
Jag är fullbokad med toppningar.
Tidigast nästa vecka.
Jag klämmer in henne imorgon kväll.
Nåväl.
Då blir det imorgon kväll.
Gå inte ditåt.
De patrullerar på vägarna.
Gå genom skogen
om du kan ta dig över taggtråden.
Claire.
Veronica.
Jag vet.
Kom, det är inte säkert här.
Vem är tjejen?
De sista två tjejerna åkte fast innan de kom till stan.
En på vägen och en vid stängslet.
Jag försökte varna dem. Jag kan patrullernas tider.
Jag kan få ut dig.
Jag kan hjälpa dig, men du har ont om tid.
Vad pratar du om?
Du ska väl till frisören imorgon kväll?
Ja. Och?
Vad är det här för ställe?
Jag ska visa dig.
Herr Euvard sa att du bråkade på lektionen idag.
Det är inte likt dig.
Det var inte meningen. Det bara…
Jag är förvirrad. Jag känner mig inte som mig själv.
Du behöver bara bättras på lite.
Oroa dig inte, du kommer vara ditt bästa jag på nolltid.
Vad är det här?
Rektorn. Rektorn.
Snälla, jag är rädd. Släpp ut mig!
Åh, nej. Åh, nej. Nej.
Snälla. Rektorn, stoppa honom.
Det funkar inte på mig.
Jag var med om en skateboardolycka som barn.
Jag fick en massa stygn och en stålplatta här.
Den blockerar det på nåt sätt.
Hur mår du?
Jag mår…
fantastiskt.
Bra.
Vi borde gå.
Vet våra föräldrar om det?
Nej, våra föräldrar vet inte.
Men de ifrågasätter det inte heller.
De skickar hit oss för att vi är utagerande
eller för att vi har problem.
De skickar oss för att de är rädda.
De ser oss förändras och växa upp.
Vi slutade krama dem, prata med och lyssna på dem.
Innan jag kom hit
var mina föräldrar de sista jag ville höra.
Nu skulle jag ge vad som helst.
Varför stannar du?
Vi skickades hit tillsammans i början av året.
Våra föräldrar trodde det var lättare om vi hade varandra.
Jag minns sist vi pratade, jag och Mary,
normalt, som systrar.
Ett par kvällar senare var hon…
Plötsligt var hon inte min syster längre.
Det var som om hon inte visste vem jag var.
Innan jag förstod varför
tog de ner mig dit och band fast mig vid maskinen.
Varje dag sitter jag på samma bänk,
ser henne gå mellan lektionerna,
och varje dag går hon förbi mig.
Ibland tittar hon till och med rakt på mig.
Det är inte hon.
Som hennes syster borde jag ha skyddat henne, men jag kunde inte.
Varför…
tar du henne inte och flyr,
och berättar för nån.
Om jag föreslog det skulle hon överlämna mig till Genevieve.
Jag åker inte utan henne.
På ett eller annat sätt ska jag ställa allt till rätta.
-Salongen. -Va?
Om den tar din personlighet kanske den kan ge tillbaka den.
Eller göra det värre.
Vad är värre än att hon inte ens vet vem du är?
En vakt. Den här vägen.
Upp och hoppa, mina vackra flickor.
Låt oss ha en fantastisk dag.
Fröken Vanderhall.
Det är förbjudet att vissla.
Självklart. Så dumt av mig.
Den lilla rebellen.
Så mycket smartare än alla andra, så unik.
Vet du hur många gånger jag har träffat dig?
Tusen trotsiga snorungar som du har kommit in genom min dörr.
Jag har brutit ner allihop.
Kom till mitt kontor ikväll när det ringer till middag.
Jag vill ta dig till salongen själv.
Claire?
Claire, är du där?
-Hej. -Claire, tack och lov.
Genevieve tänker grilla min hjärna ikväll.
Vi måste få dit dig och Mary på en gång!
Claire, hallå? Hörde du mig?
Claire?
Vad hände med dig igår?
Lustigt, jag vet inte riktigt.
Jag minns att vakterna tog mig till rektorn.
Jag minns att herr Welch fick veta om metallplattan i mitt huvud och…
Sen minns jag att jag plötsligt kände mig så klar.
Så fantastisk.
Middagsdags, mina damer. Kom inte för sent.
Kommer du inte till middagen?
Jag var ett lyckligt barn.
Innan jag visste något,
innan jag förstod hur världen var.
Jag tyckte att den var en bra plats.
Hur är det?
Att inte oroa sig för nåt.
Det måste vara skönt.
Världen verkar vara en bra plats där inne.
Du var säkert cool innan du kom hit.
Du måste väl vara cool för att komma in här?
Vi hade säkert varit vänner.
Vi blir sena till middagen.
Jag ska inte äta middag.
Jag ska till frisören.
Jag vill veta hur det är
att tycka att världen är en bra plats igen.
För att minnas mig.
Musik är väl strikt förbjudet?
Heather, är du okej?
Nej! Nej.
Vem är du?
Varför är mitt hår så här?
Varför har jag rosa tofflor? Jag hatar rosa!
Hallå? Lyssnar du ens på mig?
Jag flippar ur!
Heather.
Jag svär, jag ska förklara allt.
Men nu vill jag att du lyssnar.
Är vi inte lite sena?
Jag sa åt dig att komma vid middagstid.
Gjorde du?
Jag var inte så uppmärksam.
Hursomhelst är jag här nu.
Vad sägs om att få igång hjärntvättsfesten?
Du smög runt med fröken Driscoll igår kväll.
Evelyn. Din slutledningsförmåga är otrolig.
Det är okej.
Vi ska stänga din smarta lilla mun för gott.
Hur länge har du använt din hjärndimmare, Evvy?
Har du nåt emot om jag säger "Evvy"? Förresten, jag bryr mig inte.
Men våra föräldrar kanske har nåt emot det, om de får veta.
Ingen förälder har klagat.
De får hem dig bättre.
Bättre? Hur då?
Genom att klä oss likadant och bete oss som dina perfekta robotar?
Om det är det du menar med "bättre", står jag nog över.
Synd att du inte får välja.
Ja, det var liksom min poäng.
Du bryr dig inte om att göra oss bättre.
Du är bara rädd för vad vi har att säga.
Vet du vad jag tycker?
Jag tycker att dagens barn är lata, olydiga och självupptagna.
Och du är ett av de värsta fallen jag har sett.
Vad kan jag säga?
Jag är i en period.
Vad har du gjort? Vad har du gjort?
Jag gav dem deras röster tillbaka.
Nej.
Nej!
Mary?
Mary.
Flickor! Sluta, flickor.
Sluta, sa jag. Gå in igen! Flickor!
Undertexter: Louise Arnesson