MERCER HILLS SKOLEBAL
Svampene udsender mycelium, der kan mere end almindelige celler.
Universitetets botanikere troede, at træerne er…
Undskyld. Hvad?
Nå ja.
Jeg sagde lige, at jeg hørte fra Amy Volpintesta,
at Paul fortalte Tim Hargreaves, at han elsker mig!
Jeg skrev til ham fra Lauren Digangis mobil
og spurgte: "Elsker du Robin?"
-Og før han kunne svare… -Robin, vores planet er døende.
Koncentrer dig.
Jeg forstår det ikke, Veronica. Du er klog.
Du kommer fra et godt hjem, men du har en slags… anstrøg.
-Anstrøg? -Du var min glade mønsterelev
hele vejen igennem ottende klasse.
Så kommer du tilbage fra sommerferie med alle de her emblemer.
Alle disse sager. Dit smil er væk. Dine karakterer er forfærdelige.
-Du er nedbrydende. Hvad skete der? -Jeg begyndte at høre efter.
Det er op til min generation at redde Jorden.
Var det derfor, at du til frokost opfordrede til oprør mod…
…"skolens krig mod klimaet"?
Jeg opfordrede ikke til oprør. Jeg opfordrede til protest.
-Mod hamburgerdag. -Ja.
Amerikanske skoler serverer årligt en milliard kilo oksekød,
hvilket resulterer i 100 millioner ton CO2- og metanudslip.
Jeg er gymnasierektor.
Hvad skal jeg gøre ved metanudslip?
Én person kan gøre en forskel.
Måske.
Det ændrer ikke på, at der er ni overtrædelser i år.
-Ni? -Du er suspenderet, Veronica.
-Hvad? -Regler er regler.
Elever må have fire eftersidninger per halvår.
-Det bliver otte om året. -Der må være
en anden form for straf.
Jeg forstår. Du gjorde, hvad du mente var rigtigt.
Du gjorde det bare forkert.
Kan vi ikke tale om det?
Gør os ikke til skurke, Veronica.
Vi voksede op i 80'erne.
Jeg havde en "Red hvalerne"-T-shirt, som jeg stolt havde på.
Men det gik ikke ud over karaktererne. Og vi lavede ikke ballade
-i skolen. -Jeg lavede ikke ballade.
-Jeg prøvede at uddanne folk! -Dine lærere er vist ikke
-enige. -Jeg vil redde verden.
Så er det nok!
Verden er her stadig, når du kommer tilbage.
Frk. Genevieves. Den kan anbefales.
De har et pletfrit omdømme.
Deres speciale er piger som dig.
Piger som mig?
Du ved, piger med et anstrøg.
Vi vil se dit smukke smil igen.
Pigen, vi købte yoghurt-is med efter fodboldtræning.
Pigen, der plejede at putte sig ind til os til filmaften.
Den pige levede i en fantasiverden.
Men vi savner hende.
FRK. GENEVIEVES SKOLE FOR BESVÆRLIGE PIGER
Vi optager sjældent piger så sent på året.
Men dit brev. Hvordan kunne jeg sige nej?
I har vist at gøre med noget af en ballademager.
Hun er en fantastisk pige. Hun er bare kompliceret.
Jeg har set hundredvis af komplicerede piger,
alle fra kærlige familier som jeres.
-Jeg har aldrig fejlet. -Så frøken…
-Må jeg kalde dig Evelyn? -Det må du ikke.
Frk. Genevieve, må jeg spørge om håret?
Pigerne skal fokusere på studier, ikke på stil.
Vores hår er en forlængelse af uniformen.
Et ungt sind er som en svamp, fr. Vanderhall.
De kommer til os gennemvædede af dårlige vaner,
og så klemmer vi dem lidt.
Frk. Corbett, lige til tiden.
Det er Heather Corbett, din datters bofælle.
Goddag hr. og fr. Vanderhall.
Hun tygger tyggegummi.
Vi tillader ikke tyggegummi, fr. Vanderhall.
Veronica, pil det af med det samme.
Det er jeg virkelig ked af.
Du skal ikke undskylde. Det er okay. Vi ser det hele tiden.
Bare en beskidt svamp.
Bare rolig. Næste gang I ser Veronica,
vil hun udvise perfekte manerer, det lover jeg.
ET SKATKAMMER AF IRSK FOLKLORE
-Frk. Corbett. -Ja, forstanderinde?
Vis frk. Vanderhall hendes værelse.
Jeg ringer til hr. Welch og bestiller en frisørtid.
Ja, forstanderinde.
Kan jeg hjælpe?
Nej, du kan ikke.
Har du ikke andre at sladre om?
Jeg forstår ikke, hvad du mener.
Du meldte mig for at tygge tyggegummi.
Regler er regler.
Drop skuespillet. Det er bare os.
Skuespil?
Genevieve. Psykopat, ikke?
"I har vist at gøre med noget af en ballademager."
Og hvad sker der for håret?
Det er permanentet.
Hr. Welch laver det på os alle.
Ja, klart.
Hey!
Musik er strengt forbudt.
Vi får det så dejligt sammen.
Juhu!
Godmorgen! Det ser ud til at blive endnu en smuk dag.
Godmorgen!
Godmorgen.
Godmorgen! Bacon eller pølse?
Har du veganske muligheder?
Jeg ved ikke, hvad det betyder,
men vi skal have cheeseburgere til frokost.
Disse piger var ligeglade med reglerne.
De adlød ikke deres forældre.
De anklagede dem endda for ulovligheder.
Folk i Salem håndterede disse ballademagere
ved at stille dem for retten.
Man kan sige, at de skaffede sig af med dem ved hekseri.
-Heldigvis var de… -De var ikke ballademagere.
De var ofre for undertrykkelse. De voksne kunne ikke klare virkeligheden,
så de tørrede alle deres problemer af på en flok teenagepiger.
Det er okay, de damer. Det er frk. Vanderhalls første dag.
Hun har ikke engang været til frisør endnu.
Frk. Vanderhall,
kom ind på mit kontor nu.
Frk. Vanderhall, dette er hr. Welch.
Han skal tage nogle mål før din frisøraftale.
Hvad laver han?
Alder?
Hvad har det med mit hår at gøre?
Din alder.
Fjorten.
Slip mig!
-Kan du se hende i aften? -I aften, nej.
Nej, umuligt.
Jeg har travlt med opfriskninger.
Tidligst i næste uge.
Jeg kan klemme hende ind i morgen aften.
Godt.
Så bliver det i morgen aften.
Gå ikke den vej.
De patruljerer vejene.
Det er bedre at gå gennem skoven, hvis du kan komme over pigtråden.
Claire.
Veronica.
Det ved jeg.
Kom. Her er ikke sikkert.
Hvem er pigen?
De sidste to piger blev fanget, før de nåede til byen.
Én på vejen og én ved hegnet.
Jeg advarede dem. Jeg har styr på patruljerne.
Og jeg kan få dig gennem hegnet.
Jeg kan hjælpe dig, men tiden er knap.
Hvad snakker du om?
Din frisøraftale er i morgen aften, ikke?
Ja. Og?
Hvad er det for et sted?
Jeg viser dig det.
Hr. Euvrard sagde, at du forstyrrede i timen i dag.
Det ligner dig ikke.
Det var ikke med vilje. Det er bare…
Jeg er forvirret. Jeg føler mig ikke som mig selv.
Du skal bare friskes lidt op.
Bare rolig, du kommer til at se godt ud igen på ingen tid.
Hvad er det?
Forstanderinde.
Jeg er bange. Luk mig ud!
Åh nej. Åh nej. Nej.
Jeg beder dig. Forstanderinde, stop ham.
Det virker ikke på mig.
Jeg faldt på mit skateboard, da jeg var lille.
Jeg har sting og en stålplade her.
Den må blokere den på en måde.
Hvordan har du det?
Jeg har det…
…herligt.
Godt.
Lad os smutte.
Ved vores forældre det?
Nej, vores forældre ved det ikke.
Men de betvivler det heller ikke.
De siger, at de sender os hertil, fordi vi skaber os…
…eller er forstyrrede.
Jeg tror, de gør det, fordi de er bange.
De ser os forandres og blive voksne.
Vi holdt op med at kramme dem, tale med dem og lytte til dem.
Før jeg kom hertil…
var mine forældre de sidste, jeg ville høre på.
Nu ville jeg give hvad som helst.
Hvorfor så blive?
Vi blev sendt hertil sammen i begyndelsen af året.
Vores forældre mente, det var nemmere, hvis vi havde hinanden.
Jeg husker sidste gang, Mary og jeg talte sammen…
…normalt, som søstre.
Et par dage senere var hun…
Pludselig var hun ikke min søster mere.
Det var, som om hun ikke kendte mig.
Før jeg fandt ud af, hvad der foregik,
tog de mig med derned og spændte mig fast til maskinen.
Nu sidder jeg på samme bænk hver dag
og ser hende gå mellem timerne,
og hver dag går hun forbi mig.
Nogle gange kigger hun lige på mig.
Det er ikke hende.
Jeg skulle beskytte hende, men det kunne jeg ikke.
Hvorfor ikke bare…
…tage hende og flygte
og sige det til nogen?
Hvis jeg bad hende tage med, ville hun melde mig til Genevieve.
Jeg går ingen steder uden hende.
Jeg skal nok gøre det godt igen.
-Frisørsalonen. -Hvad?
Hvis den fjerner personligheden, kan den måske give den tilbage.
Eller gøre det værre.
Hvad er værre, end at hun ikke ved, hvem du er?
Det er en vagt. Denne vej.
Så står vi op, mine smukke piger.
Lad os få en fantastisk dag.
Frk. Vanderhall.
Man må ikke fløjte her.
Selvfølgelig ikke. Hvor er jeg dum.
Den lille rebel.
Meget klogere end alle andre, så unik.
Ved du, hvor mange gange jeg har mødt dig?
Tusind trodsige møgunger som dig er kommet ind ad min dør.
Jeg har knust dem alle.
Kom forbi mit kontor i aften.
Jeg vil selv bringe dig til frisøren.
Claire?
Claire, er du derinde?
-Hej. -Claire, gudskelov.
Genevieve vil stege min hjerne i aften.
Du og Mary skal derned nu!
Claire, hallo? Hørte du mig?
Claire.
Hvad skete der med dig i går?
Jeg er ikke helt sikker.
Jeg kan huske, at vagterne førte mig til forstanderinden.
Jeg husker, at hr. Welch opdagede metalpladen i mit kranie.
Så husker jeg, at jeg pludselig følte mig så ren.
Det var vidunderligt.
Spisetid, de damer. Kom ikke for sent.
Kommer du ikke til middag?
Jeg plejede at være et glad barn.
Før jeg vidste ting,
eller før jeg forstod, hvordan verden virkelig var.
Jeg plejede at synes, at det var et fedt sted.
Hvordan er det?
Ikke at bekymre sig om noget.
Det må være rart.
Verden virker nok som et godt sted derinde.
Du var sikkert sej, før de sendte dig hertil.
Man skal være lidt sej for at komme ind, ikke?
Vi kunne have været venner.
Vi kommer for sent til middagen.
Jeg spiser ikke med.
Jeg skal til frisøren.
Jeg vil vide, hvordan det er
at synes, verden er et godt sted igen.
Så du kan huske mig.
Musik er strengt forbudt, ikke?
Heather, er du okay?
Nej!
Hvem er du?
Hvorfor sidder mit hår sådan?
Hvorfor har jeg lyserøde sutsko på? Jeg hader lyserød!
Hallo? Hører du overhovedet efter?
Hvem end du er, jeg flipper ud!
Heather!
Jeg lover, at jeg vil forklare dig alt.
Men lige nu skal du høre efter.
Er det ikke lidt sent?
Jeg bad dig komme, når klokken ringede.
Gjorde du?
Jeg fulgte ærlig talt ikke rigtig med.
Nå, jeg er her nu.
Hvad siger du til at få gang i hjernevasken?
Du luskede rundt med frk. Driscoll i går.
Hold da op, Evelyn. Dine deduktionsevner er utrolige.
Det er okay.
Vi lukker munden på dig én gang for alle.
Hvor længe har du brugt hjernetågeren, Evvy?
Må jeg kalde dig "Evvy"? Jeg er faktisk ligeglad.
Men vores forældre ville nok have noget imod det.
Ingen forældre har klaget.
Man er syg når man kommer, men bedre, når man tager hjem.
Bedre? Hvad?
Ved at få os til at klæde os ens og opføre os som små robotter?
Hvis det skulle være "bedre", springer jeg over.
Trist, du ikke får lov at vælge.
Ja, det er lige det, jeg mener.
Du er ligeglad med, om vi får det bedre.
Du er bange for, hvad vi har at sige.
Ved du, hvad jeg synes?
Nutidens børn er dovne, ulydige og selvoptagede.
Og du er et af de værste tilfælde, jeg har set.
Hvad kan jeg sige?
Jeg har et anstrøg.
Hvad har du gjort? Hvad har du gjort?
Jeg gav dem deres stemmer tilbage.
Nej.
Nej!
Mary?
Mary!
De damer, stop.
Jeg sagde stop. Gå ind igen! De damer!
Tekster af: Anne-Li Therese Wallmann