THE FINAL STAND
PERUSTUU TOSITAPAHTUMIIN
LOKAKUUN ALUSSA 1941 FASISTIT MARSSIVAT 200 KILOMETRIN PÄÄHÄN MOSKOVASTA
Vauhtia nyt!
-Jakakaa laukaisimet! -Laittakaa aseet valmiiksi!
Kohde havaittu!
Vihollisen panssarivaunu havaittu!
-Vauhtia! -Panssariammuksia.
-Kiirettä! -Tulossa!
Nouse siitä.
-Vauhtia! -Tässä panssariammus.
-Panssariammus ladattu! -Valmiina.
-Valmis! -Tulta!
Laukaistaan!
-Uutta putkeen! -Ladatkaa.
Vasemmalle. 20 askelta.
Tkatsenkoon osui!
Tulkaa vain!
-Valmis! -Tulta!
Laukaistaan!
Olen joko kuollut tai haavoittunut. Varovasti, jos haavoittunut.
Jos olen kuollut, jättäkää tähän.
PODOLSK. TYKISTÖN JA JALKAVÄEN KOULUTUSLEIRI.
Ei hullumpaa. Ampuivat suoraan piippuun. Kuka ampui?
-Kadetti Lavrov, herra eversti. -Lavrov...
Ei hullumpaa. Vettä on tarpeeksi!
Suljetaan vesi.
-Taittakaa letkut. -Taitetaan letkut, selvä.
-Nyt kolmas maali. -Selvä, eversti.
-Valmiina! -Tulta!
Laukaistaan.
Lavrovko sanoit?
Mitä sinä puuhaat? Haluatko meille taas rangaistuksen?
Lavrov teki sen taas.
Niin. Paremmin kuin kukaan muu.
Älä unohda, mitä sanoit. Dmitry Shemjakin oli paras.
Katso nyt häntä. Ei ihme, että on viime ajat murjottanut.
Mitä te puhutte? En kuule mitään.
Et tietenkään, kadetti Tkatsenko. Sinuun iski taisteluväsymys.
Lisää ammuksia ja sitten seuraavaan harjoitukseen.
Selvä.
Riviin. Katse eteenpäin! Toveri eversti!
Harjoitus. Kuka ampuu ensimmäisellä tykillä?
-Minä olen ampuja, toveri eversti. -Vastatkaa kunnolla.
Alikersantti Lavrov.
Mitä minä tästä kostuin, Lavrov?
Anteeksi, toveri eversti, mistä?
Kolme laukausta, kolme osumaa, kaikki annetun ajan rajoissa.
Mutta tuhosimme vahingossa viimeisen maalin vaijerin.
Vahingossa? Jaaha. Montako maalia tuhositte?
-Kolme, toveri eversti... -Kaksi. Tuhositte kaksi maalia, kadetti.
Mitä tapahtui kolmannelle vaunulle? Sen tykkinne räjäytti, eikö niin?
Olette jo kuolleet. Panssarit ajoivat ylitsenne ja jatkoivat kohti Moskovaa.
Minun silmissäni se on huono saavutus. Surkea.
-En ymmärrä, toveri evers... -Kuka osaisi selittää?
Kersantti Shemjakin.
Kolmas laukaus osui vaunun tykin yläosaan,
missä panssarilevy kääntyy viistosti ylöspäin.
Ammus kimpoaa ja kohde jää henkiin.
Kolmen kuukauden kuluttua olette rintamalla.
Komennatte siellä itseänne vanhempia sotilaita.
Suorituksestanne riippuu henki ja elämä.
Se vaikuttaa fasisteja vastaan käytävän sodan lopputulokseen.
Lapsuutenne on ohi. Onko selvä?
Käsissänne on nyt toisten henki.
Jokainen virhe voi johtaa kuolemaan.
Muistakaa se!
Olkaa ystävällinen.
Ja sitten murkinaa! Olkaa hyvä.
Toivottavasti maistuu.
Tajuatko nyt, ettei taistelu ole leikkiä? Ei mikään karnevaali.
Eikä siellä ole tyttöjä. Ei ketään, johon tehdä vaikutus.
On siellä tyttöjä.
He puhuvat sinusta.
Pysy kaukana Mashasta. Alex, hän on kunnon tyttö. Ei mikään...
Mikään mikä?
Onko hän hyvin kasvatettu kuten sinä? Liian hieno minulle ja oikea sinulle?
-En minä sitä yritä sanoa. -Mitä sitten?
Koska vartuin ilman vanhempia, minun pitäisi pysyä kaukana hänestä?
Kunniakas jalkaväkemme palaa! Tervehdys, kenttämarsalkat!
Saitteko edes laukaista kivääriä?
Toki saimme. Harjoittelimme hyökkäyksiä ja lähitaistelua.
Miksei teitä sitten lähetetty kentälle?
Emme kuule teitä tältä pölyltä.
Vieläkö piileksitte lelujenne takana? Varsinaisia sodan jumalia.
Heitettiinkö teidät koulusta vai hylättiin? Mitä siinä seisoskelette?
-Me vielä näytämme teille! -Nyt riittää!
Yksi, yksi, yksi, kaksi, kolme...
Mitä jos tehdään sopimus. Kumpikaan ei liehittele.
Mutta jos hän valitsee toisen meistä, asia on sillä hyvä.
-Meillä päin tytöistä tapellaan. -Mutta me emme tappele.
Onko sovittu?
Sovittu.
TYKISTÖKOULU
Anteeksi, toveri lääkäri. Nukahdin.
Sellaista sattuu.
-Onko kaikki kunnossa? -On.
Olin kuulevinani askelia.
Masha, mene nukkumaan.
Laita kirjat pois.
Pitää opetella latinankieliset nimet. On vielä paljon opittavaa.
Kuka antoi kukat?
En edes tiedä.
Voi teitä tyttöjä. Käy niin sääliksi.
Te rakastutte, ja sitten mies viedään rintamalle.
Moskovaa on taas pommitettu. Montako pommia kaupunki kestää?
Onko täällä ristivetoa?
Sulje ikkunat. Sitten menet nukkumaan.
Lavrov.
Mitä oikein ajattelit?
Miksi teit jotain näin tyhmää?
En se minä ollut. Vaan pullot.
Luulin, että meillä on sopimus.
Niin olikin.
Ja sinä rikoit sen.
Dmitry.
-Anteeksi. Ei ollut tarkoitus. -Ei tarkoitus?
Niinkö se meneekin? Et tarkoittanut, mutta teit silti.
Dmitry.
Tiedän olevani syyllinen, mutten mahtanut itselleni mitään.
Anteeksi, ystävä.
-Annan anteeksi, ja ollaan sujut? -Ollaan sujut.
Miksi hymyilet?
Ajattele. Hän suuteli minua ihan itse.
Senkin orpo saasta.
Lopettakaa! Takaisin peteihin.
Mitä täällä tapahtuu?
Toveri majuri.
No niin.
Kaunista.
Mitä tapahtui?
Ymmärrän.
Tapahtui näin.
Shemjakin putosi unissaan sängystä
ja löi huulensa pöydänkulmaan.
Ja Lavrov löi silmäkulmansa sängynrunkoon auttaessaan ystäväänsä jaloilleen.
Ellei näin tapahtunut, ette osallistu huomisiin harjoituksiin.
-Onko tämä selvä? -Kyllä on.
Siinä tapauksessa siivotkaa ja painukaa pehkuihin.
Toveri luutnantti, niin ei tapahtunut.
Riitelin alikersantti Lavrovin kanssa.
Sääntöjen mukaan meitä on rangaistava.
Miksi?
Hiljaa!
Siinä tapauksessa...
Viisi päivää arestia. Molemmille.
Selvä.
Eikä siinä kaikki.
Alikersantti Lavrov.
Kun otetaan huomioon käytöksenne.
Mukaan lukien eilinen tapaus harjoituksissa,
tämä tilanne voi hyvinkin johtaa koulusta erotukseen.
Asia selvä.
VARSHAVSKOJEN TIE
Näen vihollisen saattueen, joka koostuu panssariajoneuvoista.
Se liikkuu Varshavskojen tiellä Juhnovin lähettyvillä.
En tiedä, kuinka monta. Liian monta laskettavaksi.
MOSKOVA 190 KM
Kaksi päivää sitten vihollinen pääsi taisteluiden jälkeen linjoistamme läpi.
Vihollinen lähetti heti perään suuria mekanisoituja osastoja.
Tänään he valtasivat Juhnovin.
Tällä hetkellä meillä ei ole joukkoja, jotka estäisivät valtaamasta Moskovaa.
Olemme saaneet käskyn panna Podolskin kadettikoulun liikekannalle.
Ne ovat ainoat resurssimme alueella.
Meidän on laitettava kaikki likoon
viivyttääksemme vihollista, kunnes saamme reservejä kuutisen päivän kuluttua.
Mutta kenraaliluutnantti, he ovat puna-armeijan tulevia johtajia.
He ovat kultavarantomme.
Kuuden viikon päästä koulutus on ohi, ja he voivat puolustaa...
Eversti Strelbitski, keitä ja mitä he kuuden viikon päästä puolustavat,
jos Saksa valtaa Moskovan huomenna?
Uskokaa pois, eversti. Tämä oli meille vaikea päätös,
mutta vaihtoehtoja ei ollut.
Käskynänne on lähteä välittömästi Iljinskin rintamalle.
Kyllä, toveri kenraaliluutnantti.
Komentajana kootuille joukoille
toimii jalkaväkikoulun puheenjohtaja, kenraalimajuri Smirnov.
Hän odottaa teitä rintamalla.
Teidät on nimetty hänen oikeaksi kädekseen. Tehtävänne
on luoda puolustuslinja Iljinskojen kylän kohdalle.
Tässä ovat valtatie, joki ja silta.
Rakennamme 20 tykistöpatteria ja 20 konekiväärikorsua.
Natseilla on 300 panssarivaunua. Vain tykistö voi pysäyttää ne.
Toveri kenraaliluutnantti,
meidän taistelukalustomme on lähetetty eri rintamille.
Meillä on vain 30 tykkiä, joista vain 12 on luotettavia.
Lopuilla voi ampua puolen tusinaa laukausta, jos hyvä tuuri käy.
Lähetämme teille aseita. Lähtekää heti paikalla.
Viidestä kuuteen päivää. Luotamme teihin.
Pidätelkää vihollista mihin hintaan hyvänsä.
Koulun puheenjohtaja. Avatkaa portti.
Terveisemme jalkaväkikoulusta.
-Miksi noin vakava, Pahomov? -Minulla on syyni. Vai mitä, Rajeel?
Rajeel!
Olen aina halunnut tietää erään asian.
Annetaanko tekohengitystä näin?
Vai näin?
Se aina riippuu. Kaikilla on erilaiset huulet.
Niinpä niin. Kuten lääkäriohjaajamme minulle sanoi.
"Pahomov, on paras sulkea suunne ennen kuin menee taju.
Sillä suunne ei sovi armeijan standardeihin."
Masha! Masha!
Alex pyysi lähettämään terveisiä, ettei pääse tänään.
Miksi? Mitä on tapahtunut?
Hän on arestissa. Tappeli Dmitryn kanssa.
Miksi Jahin on niin hiljainen tänään?
Pyysit treffeille, mutta nyt vain jahkailet sanomatta mitään.
-Shishkina. Lucy. -No mitä?
Shishkina.
Minä kosin sinua.
Tahdotko vaimokseni?
Tykkimiehet koolle!
Jalkaväki koululle! Vauhtia!
Välittömästi!
Rajeel! Jahin! Tulkaa!
Toverit! Kadetit ja upseerit!
Fasistit yrittävät murtautua linjojemme läpi.
Isämme ja veljemme
uhraavat henkensä pysäyttääkseen heidän etenemisensä.
Ja nyt on meidän vuoromme.
Meille on annettu raskas tehtävä.
Meidän on oltava Iljinskin rintamalla aamunkoitteessa, luotava puolustuslinja
ja pidäteltävä vihollista vähintään viisi päivää
mihin hintaan hyvänsä aina lisäjoukkojen tuloon saakka.
Millä keinoin ja voimin vihollinen käykään kimppuumme,
on meidän kestettävä!
Koko sodan lopputulos,
koko sota näitä fasistisikoja vastaan, on nyt meidän käsissämme.
Jos meidän on nyt kuoltava, kuolemme sankareina. Me emme alistu!
Kaikkien on lähdettävä taistelemaan fasisteja vastaan. Minä en tänne jää.
Safronov! Päästä ulos! Kuuletko, Safronov?
Dmitry, meidän pitää karata.
Kun vartija tuo ruokaa, sidomme hänet.
Ei se onnistu. Saamme vielä kymmenen päivää lisää arestia.
Kyllä se toimii. Safronov vartioi meitä.
Aivan, Safronov. Ajattelitko häntä? Mitä hänelle siitä seuraa?
Ajatteletko sinä minua, silloin kasarmilla tai nyt?
Voisitko kerrankin rikkoa sääntöjä?
Lyö vain.
Pelkuri. Piileskelet sääntöjen takana.
Alex, Lavrov!
Alex, miksi olette täällä?
Pieni tappelu vain.
-Onko Dmitry kunnossa? -Tietenkin.
Pientä kränää, ei sen kummempaa.
Masha! Grigorijeva!
Masha! Masha!
Minä pääsen viiden päivän päästä. Enää viisi päivää.
En tiedän, olenko silloin enää täällä.
Minä etsin sinut. Tee kaikkeni.
Olethan varovainen siellä?
Kestää vähintään vuorokauden siirtää 3 500 kadettia sinne.
Jos Saksa etenee Iljinskin läpi, heitä ei enää pysäytä mikään.
Siksi laitamme sinne etujoukon.
Heidän tehtävänsä on ylittää Iljinskin linja yön suojissa
ja yhdistyä kapteeni Startsakin laskuvarjojääkärien kanssa.
-Se on joko joukko-osasto tai komppania. -Eikö meillä ole tarkempaa tietoa?
Startsak oli opettajana tiedustelupalvelussa.
Hän muodosti oppilaineen sissiyksikön ja salasi heidän lukumääränsä,
jotta kukaan ei tiedä, kuinka monta vihollislinjojen takana on.
Startsakin sissiyksikkö yhdessä omamme kanssa
iskee vihollisen kimppuun ja ostaa meille aikaa.
Toveri Mamtsits, kootkaa miehenne ja varusteenne ja lähtekää heti.
-Ottakaa parhaat kadetit mukaan. -Kyllä.
Aljoshkin, se eilinen riitapukari, mikä hänen nimensä oli? Lavrov?
-Niin. -Hän lähtee etujoukkoon.
Hänenlaisensa ovat kullan arvoisia. Toimikaa.
Lastatkaa nopeammin.
Ammukset ensimmäiseen autoon.
Kadetit, kiirettä laatikoiden kanssa.
Lopeta, äiti. Tuo on noloa.
-Otitko lämmintä mukaan? -Äiti.
-Yöt ovat jo kylmempiä. -Olemme poissa vain viisi päivää.
Tiedät, että meillä on topografian tentti ensi viikolla.
Poikani.
Minä rukoilen. Älä tee mitään uhkarohkeaa.
Muista, että olet koko maailmani.
Hyvä on, äiti. Tarkoitan toveri sotilaslääkäri. Lupa poistua?
Myönnetty, kadetti Nikitin.
Masha!
Alex lähtee myös. Strelbitski määräsi hänen etujoukkoon.
He lähtevät nyt ennen meitä.
Onnenpojat. Saivat uudet tähtäimet.
Etujoukko, lähtekää!
Saattue Juhnoviin, lähtekää!
Valmistautukaa lähtöön!
Alkakaa mennä!
Vauhtia, pojat. Lastatkaa tykit!
Alex!
Shemjakin, lakkaa uneksimasta. Vauhtia!
Kaikki ottavat kaksi viisipanoksista. Viisi panssari-, viisi sirpalekranaattia.
Nopeammin! Lastatkaa laatikot!
Kolmas divisioona, valmiina lähtöön!
-Vauhtia. -Dima, poikani. Dima.
Seis! Siirtäkää autoa. Toveri luutnantti! Toveri luutnantti!
Kaikki sukulaiset, väistyisittekö nyt. Totelkaa käskyä!
Kymmenen askelta taakse. Menkää taaksepäin.
Mihail!
Soittakaa jotain, kun siinä kerran olette.
Moottori käyntiin ja menoksi. Toverit, antakaa tilaa.
Taaksepäin! Olkaa kiltit ja totelkaa!
-Afanasi! -Isä!
Lisa!
Afanasi!
Anteeksi. Väistäkää.
Lisa, mitä sinä täällä?
Me odotimme. Laitoin keittoa. Oletko syönyt?
Isä, menetkö sinä nyt sotaan?
Ei, poikani. En sotaan. Se on pelkkä harjoitus.
Lähtevätkö kaikki muutkin sotaan?
Vovka.
-Olethan nyt kiltisti? -Joo.
Väistykää!
Ja autat äitiä. Minä lupaan tulla takaisin.
Aljoshkin! Tule jo!
Olkaa hyvä ja väistykää! Älkää tukkiko tietä.
Tulen takaisin.
Alkakaa tulla.
Vovka!
-Ole sankari! -Sinun vuoksesi olen!
Väistykää!
Neuvostoliiton tietotoimisto tiedottaa.
Neuvostoliiton kansalaiset.
Tänään fasistien ilmavoimat tekivät joukon ilmaiskuja.
Moni hyökkäys lyötiin takaisin,
mutta useat pommikoneet pääsivät läpi
pudottamaan palopommeja eri puolille kaupunkia.
Valkoinen puolikuu, valvoo...
Kuule. Lue meille runo.
On useimmille meistä elämä vaikeaa maastoa
Tulemme maailmaan huudon ja tuskan kautta
Kamppailemme kasvaaksemme Lentämään oppiaksemme, mutta miksi?
Vain kuollaksemmeko?
Sitä kieltäydyn uskomasta On elämällä tarkoitus
Risukoiden, okaiden läpi voi tiensä raivata
On katsottava matkaamme vailla pelkoa
Ja rohkeudella lähestyttävä petollista rintamaa
Sillä vaikka tielläni on hirmuinen peto
Minä lennän kuin kotka, en sen saalis
Taistelen mies miestä vastaan Sillä Neuvostojen maassa syntynyt oon
Suojaan puiden alle!
Oletko hengissä?
Juoskaa puiden suojaan!
Mitä te teette? Juoskaa.
-Liikettä nyt! -Äkkiä ulos!
Bogatov!
Suojaan!
-Tykit ovat tulessa! -Kuormuri syttyi tuleen!
Maahan!
Tämä on käsky! Ottakaa tykit heti ulos!
Liikettä! Vauhtia!
Täällä! Tykit on saatavat autosta.
-Sammuttakaa! -Purkakaa lasti.
Aja, Tkatsenko!
Mene. Minä ajan sen pois.
Kauemmas. Suojautukaa, se räjähtää!
Tkatsenko, hyppää ulos!
Tkatsenko. Hän on elossa.
Hurraa!
-Andrjuska! -Olet elossa!
Ajoneuvojen luokse!
Lääkäri tänne. Bogatov haavoittui.
Haen ensiapulaukun. Anna reppusi. Reppu!
Äkkiä. Jotain pään alle.
Muistikirjani.
Varovasti.
Kaveri.
Koeta kestää.
Onpa tyhmä tapa kuolla.
En päässyt edes rintamalle asti.
Todellinen sankari.
VARSHAVSKOJEN TIE
-Jahin ja Halilov, tulkaa mukaan. -Selvä.
-Pysykää siinä. -Selvä, upseeri. Lapset, aloillanne.
Muhin ja Lavrov, tulkaa mukaan.
-Älkää pelätkö. Olemme ystäviä. -Olemme Podolskista.
Miksi luottaisimme teihin? Eilen kyläämme tuli "ystäviä".
Tappoivat neljä ja veivät pormestarin mukanaan.
Mitä he hänellä? Vanha, yksikätinen mies.
Mitä te kuljetatte?
Mitäkö kuljetamme? Vanhoja vaatteita, kenkiä, housuja. Takki.
Lapseni kummitädin isä kuoli, hän antoi isänsä tavarat.
Näytä, Marusja.
Te taidatte johtaa yksikköä?
Oikein ymmärretty.
Jalkaväen-ja tykistökadettien etujoukon komentaja,
everstiluutnantti Mamtsits.
Tiedusteluohjaaja kapteeni Startsak. Nämä ovat oppilaitani.
Saanko nähdä paperit?
Metsissä on enemmän soluttautujia kuin sieniä.
Niinkö?
Alex, Lavrov.
Anteeksi, toveri kapteeni.
Yerohinko siinä?
Yerohin, tunnetteko kadetin?
Olemme samasta lastenkodista. Hän on Alex Lavrov.
Hyvä. Laskekaa aseet.
Lepo.
Yerohin!
-Alex, Lavrov! Onpa hauska nähdä. -Samoin.
Hauska tavata, everstiluutnantti.
Näin me vangitsemme fasisteja täällä. Elävillä syöteillä.
Ovat omistavinaan koko maan.
Mutta nyt, kun meillä on tykistöä, näytämme heille paikkansa.
Yerohin, Zaitseva. Ei mennyt hyvin.
Jalka oli näkyvillä. Ja ase.
Minun vikani, toveri kapteeni.
Moiset virheet voivat maksaa henkemme.
Onneksi ystävämme olivat myötätuntoisia.
Tunnustelijoita. Pääjoukko tulee myöhemmin.
Antaa moottoripyörien mennä. Lapseni hoitelevat ne.
Raskaat ajoneuvot ovat sinun heiniäsi.
On niillä itsevarmuutta.
Koska eivät tiedä tykistötuestamme. Onnea.
Menkää asemiin. Kanuuna yksi, sirpaleita jalkaväelle.
Selvä, sirpaleita.
Kanuunat kaksi ja kolme, ajoneuvot, panssarikranaatteja.
-Panssarikranaatteja! -Ladattu!
Suunta keskusta, 12 oikealle. Panssarikranaatti.
-Panssarikranaatti ladattu. -Panssari ladattu!
-Valmis. -Tulta!
Tulta!
-Tulta! -Laukaistaan!
Saimmepas.
Etummainen ajoneuvo, panssarikranaatti. Tulta!
-Ladattu! -Tulta!
Vihollissotilaita. Sirpaleita!
Saksalaisia oikealla!
Seuratkaa!
-Toinen osasto mukaan! -Selvä!
Katkaiskaa jalkaväen tie.
Tulkaa.
Lavrov, takaisin asemiin!
Lavrov, mitä helvettiä? Takaisin!
Että tykistöstä?
Tule mukaan.
Käskin tulla!
...Pavlenko ja Sinitsin.
-Kapteeni Rossikov! -Niin?
Onko hän teidän sotilaanne?
Hän on ampuja. Alikersantti Lavrov.
Selittäkää, miksi ampujanne lähti hyökkäämään yksin.
Ainakin hän hyökkäsi perääntymisen sijaan.
Ette ota tätä vakavissanne.
Onko noin kova tarve tulla sankariksi?
Kuulitteko taisteluhuudon ja jalat alkoivat viedä?
Entä jos teitä olisi ammuttu silmien väliin?
Silloin makaisitte tässä kuten he.
Erona vain se, että he kuolivat tehdessään työtään.
Olette tykkimies. Ampuja. Se tekee teistä erikoismiehen.
Ilman erikoismiehiä ei ole tykistöä.
Ja ilman tykistöä meillä muilla ei ole suojaa.
Ja päädymme tuohon. Vieri viereen.
Koska rikoitte ohjesääntöä, teidät alennetaan lataajaksi.
Selvä.
Vauhtia!
ILJINSKIN RINTAMA
Kappas, toivat tänne keltanokkia. Taistelu taitaa sujua huonosti.
Kuolevat täällä turhan takia.
Toveri eversti, kuunnelkaa nyt.
Rakensimme tällä puolelle tietä yhdeksän ja toiselle yksitoista korsua.
Toiset niistä eivät ole rannalla, vaan vähän kauempana.
Toisella ja kolmannella linjalla.
Toveri eversti, olemme tehneet 20 tunnin päiviä.
Kaivamme jopa öisin.
Hiljaa. Mitä oikein houritte? Tätäkö sanotte puolustuslinjaksi?
Miksei mitään ole valmisteltu?
Miten niin, toveri eversti? Tämä on hyvä betonikorsu.
Yksi monista rakentamistamme.
Se on ruumisarkku. Miksei ampuma-aukkoja ole vahvistettu panssarein?
Yksi kuti ja sirpaleet tappavat sisältä kaikki.
Missä ovet?
Pari kranaattia takaapäin tappavat meidät kaikki.
Ja oletteko huomannut, ettei naamiointia ole?
Ylhäältä, toiselta puolelta jokea,
meidät näkee jo kaukaa.
Ampuvat meidät kappaleiksi, emmekä edes viivytä heitä.
Olemme tehneet parhaamme. Näitte itse.
Näitte jopa naisia ja vanhuksia töissä vailla lepoa.
Toveri eversti!
Älkää piileskelkö hameenhelmoissa.
Neljä tuhatta. Niin monta nuorta poikaani on tulossa tänne
kuolemaan silmänräpäyksessä. Yritättekö auttaa heitä kuolemaan?
Kuunnelkaa, eversti. Minulla ei ole panssareita, saati ovia.
Linnoitteiden piti olla valmiina vasta yli kahden kuukauden kuluttua.
Kukaan ei kuvitellut saksalaisten pääsevän tänne asti.
Katsokaa, Smirnov tuli.
Kadetit auttavat paikallisia rakentamaan linnoitteita joen rantaan
ja asentamaan esteitä panssarivaunuille ja jalkaväelle.
Kaksi jalkaväkipataljoonaa saapuu illalla ja vielä yksi aamunkoitteessa.
Useimmat kadeteista ovat vielä matkalla.
Ei ole kenttäkeittiöitä, on vain yhden päivän annokset.
Emmekä ole saaneet aseita.
Etujoukko ei pärjää kuin pari vuorokautta.
Onko ajatuksia puolustuksesta?
Saksalaiset eivät voi paljon muuta kuin ylittää tämän sillan.
Zaitsevoa ja Bolshaja Shubinkaa ympäröivät suot.
Vaikka yrittäisivät päästä läpi, voimme aina työntää heidät takaisin.
Mutta jos joukot ylittävät sillan, olemme pian alakynnessä.
Siksi ehdotan sillan räjäyttämistä.
Kiellän sen.
Käskyni on suojella sitä vastaiskuun asti. Kun saamme panssaritukea.
Katson välttämättömäksi tukea etujoukkoja.
Heidän on kestettävä kauemmin kuin olimme odottaneet.
On varmistettava lisäjoukkoja, ammuksia ja muonaa.
Järjestää joukkosidontapaikka ja evakuoida haavoittuneet.
Mitä tulee rintamalinjaan...
Eversti Strelbitski, teillä on valta määrätä panssarintorjuntatuli.
En ole nähnyt evakkoja kahteen päivään.
Saksalaiset ovat siis lähellä. Kohtaamme heidät pian.
Mitä te täällä laiskottelette?
Saavuimme juuri, toveri luutnantti. Emme tiedä, mitä tehdä.
Antakaa lapiot. Hävettää olla tyhjän panttina.
Saatte totisesti hävetä. Mitä te lapioilla?
Olette sentään muusikoita. Se on kutsumuksenne.
Soittakaa, siis. Soittakaa, pojat.
Antakaa ihmisille vähän iloa.
Valmistautukaa, kun ensimmäinen laukaus osuu lähelle bunkkeria.
Sitten vielä yksi, ja siirrätte tykin korsusta.
-Toveri eversti, kysyisin... -Tiedän.
On ohjesäännön vastaista siirtää tykki.
Tietenkin te tiedätte sen. Ja niin myös saksalaiset.
Kun he ovat saaneet suuntimat, he osuvat korsuun
ja silloin teidän ei tule olla siellä.
Savun hälvettyä siirrätte tykin takaisin ja jatkatte.
VARSHAVSKOJEN TIE. ETUJOUKKOJEN ASEMAT.
Ei vielä. Odota...
Päälle!
Suuntaus kaksi, vihollispanssari!
-Valmis! -Tulta!
Laukaistaan!
Ohi meni!
Se saatana!
Säätäkää tähtäys! Äkkiä!
-Valmis! -Tulta!
Laukaistaan!
Hyvä, Lavrov. En olisi uskonut, ellen olisi omin silmin nähnyt.
Jatkakaa kaivamista, toverit.
Niin nopeasti kuin voitte. Saksalaiset lähestyvät.
Nostakaa laukaisimet. Kanuunat paikoilleen.
-Paikoilleen. -Selvä.
He ostivat meille kolme päivää, hyvä.
Mutta heidän on kestettävä pidempään, kunnes korsut ovat valmiit.
Sitten teemme niin.
-Lavrov, panssarikranaatti. -On vain sirpaleita jäljellä.
Ammu sirpaleita viivytykseksi, niin aloitamme vetäytymisen.
Auttakaa haavoittuneita.
Hän on etujoukoista. Valmistelkaa leikkaukseen.
Laukaistaan!
Liikettä!
Näyttäkää.
Tankkeja! Omia tankkeja!
Etujoukko on uupunut. He ovat pidätelleet vihollista viisi päivää.
Onneksi 17. panssaridivisioona...
Tankit jatkavat matkaa Borovskiin.
Pitää myös kertoa, että reservit saapuvat odotettua myöhemmin.
Se merkitsee, että vihollinen on kohdattava tällä rintamalla.
Ehdotan seuraavaa: Lakkautetaan etujoukko
ja annetaan kadettien palata pataljooniinsa ennen aamunkoittoa.
Kiitos. Onnea Borovskiin.
68 kaatunutta.
Pojat. Onko joku nähnyt alikersantti Lavrovia?
Alexiako?
Hän on kapteeni Startsakin miesten mukana. Lähellä Aleksejevkaa.
Nopeammin, toveri kapteeni! Ammukset loppuvat pian.
Ajan minkä yhdestä sylinteristä pääsee.
Laukaistaan!
Jatkakaa vain!
Näkemiin, kapteeni. Onnea matkaan.
-Älkää osoittako niille armoa. -Oikein.
-Onnea. -Samoin.
Liikettä!
-Masha? -Varovasti. Älä liiku.
Missä olemme?
Etujoukot saivat uuden käskyn. Ne vetäytyvät linnoitteille.
Entä sinä? Miksi olet täällä?
Älä itke. Ei tässä hätää. Haavat eivät ole vakavia.
Niin moni kuoli.
Kaivoimme hautoja koko yön, emmekä silti saaneet kaikkia hautaan.
Lavrov!
Näytätpä pirteältä.
Taisteluväsymys pukee sinua.
Lepää ja toivu. Muistatko, minne kuulut?
-Kyllä muistan. -Aivan. Kiväärisi taakse.
Kaunis tuleva vaimo, Lavrov. Ja mikä tärkeintä, uskollinen.
Hän sanoi: "Menen hänen kanssaan avioon, enkä lähde ennen kuin hänet löydetään."
Niinpä etsimme koko alueen.
Sinulla kävi tuuri, Lavrov. Pidä hyvää huolta hänestä.
Näkemiin!
Eteenpäin!
"Tuleva vaimo?"
Pankaa vauhtia.
ILJINSKIN RINTAMA. ENSIMMÄINEN LINJA.
"...kaipaan sinua aivan valtavasti.
Rakas Martha, rakkaimpani. Ajattelen sinua päivien jokaisena hetkenä.
Nukumme kolme tuntia, sitten kaivamme juoksuhautoja.
Koko yön katselen taivaalle, tummalle kuin silmäsi."
Kysy lehmästä.
Pahomov! Mikset nuku?
En saa unta. On niin nälkä.
Tässä.
Olet hyvä mies, Vasilkov.
Kaikkea se koulutus saa aikaan.
Olen vähäruokainen, ja sinä olet isompi. Tarvitset ravintoa, joten syö.
Kun olemme ajaneet fasistit pois, sinun täytyy käydä luonani Hersonissa.
Katson, että syöt itsesi pulleaksi, Vasilkov.
Äidin borssi on uskomatonta.
Mitä nyt, Pahomov?
Toverit, laittakaa kypärät. Kypärät päähän.
Suojaan!
Maahan juoksuhautoihin. Maahan!
Saksalaisia!
Takaisin hautaan!
Tynnyreitä vain. Tyhjiä tynnyreitä!
Tule takaisin ennen kuin kuolet. Minne olet matkalla, hölmö?
Suojaan kaikki!
Takaisin hautoihin!
Maahan! Kasvot kohti maata!
Suojaan!
Maahan!
Takaisin!
Pysy siinä, Vasilkov. Pysy siinä.
Maahan!
TOINEN PUOLUSTUSLINJA. LUUTNANTTI ALJOSHKININ ASEMA.
Olkaa paikoillanne.
-Nouskaa! -En kuule mitään.
Käskin nousta.
En kuule.
Missä minä olen?
Lääkintämies!
Kersantti tappaa minut. Hukkasin kiväärini.
Kersantti tappaa minut. Kiväärini. Kersantti tappaa.
Kuulkaa kaikki!
Pankaa aseenne kuntoon.
-Kuule... -Ylös.
Aseet valmiiksi!
Ylös, veljet!
Kuulkaa kaikki! Laittakaa aseet valmiiksi!
Aseet valmiiksi!
Tarkastakaa aseenne ja varusteenne!
Aseet valmiiksi! Ylös!
Pahomov? Pahomov.
Victor. Näitkö, kuinka juoksuhauta romahti
ja aseesi hautautui.
Niin epäreilua, Pahomov. Niin epäreilua.
Miten äitisi keiton kanssa nyt? Ja Hersonin. Victor.
-Hiljaa. -Victor!
Ole hiljaa, Vasilkov.
Sain tällin päähän, mutta olen kunnossa.
Selvisin talvisodasta ja selviän tästäkin.
Hyvin sanottu.
Ja missä on... Mikä hänen nimensä on.
Kuka?
Toveri komentaja. Tankkeja. Tankkeja joen toisella puolella.
Monta.
Kaikki asemiin! Miehittäkää asemat, kadetit!
Panssarikranaatteja!
-Panssarikranaatteja! -Panssarikranaatti ladattu.
Konekivääriampujat, valmistautukaa katkaisemaan jalkaväen kulku.
Maalina ensimmäinen tankki.
-Valmis! -Tulta!
Laukaistaan!
Ampukaa vain näkyviä maaleja.
Laukaistaan!
Panssarikranaatti! Vauhtia!
Tulta!
Ne huomasivat meidät. Viekää tykki pois.
Siirtäkää tykki ulos korsusta.
Takaisin sisään. Vauhtia!
Panssarikranaatti ladattu.
Tulta, Pavlov! Tulta!
Hyvä!
-Panssarikranaatti! -Panssarikranaatti ladattu!
Ne näkivät meidät. Kanuuna ulos.
Vetäkää. Nopeammin.
-Kanuuna taakse. -Suojautukaa!
Sinun vuorosi, Lepjohin!
Puolikas maalimatka.
-Valmis. -Tulta!
Laukaistaan!
Loistavaa. Hyvää työtä, Lepjohin!
Maali, perääntyvät tankit! Panssarikranaatti!
-Valmis! -Tulta!
Laukaistaan!
Alex?
Dmitry?
Olet elossa.
Onneksi olet elossa.
Aljoshkin antoi tulla etsimään sinua.
Kukaan ei tiedä, mitä tapahtuu.
Me pidämme toisen linjan. Kaikki taistelevat, paitsi me.
Kolmen hyökkäyksen jälkeen kaikki on vaiennut,
emmekä tiedä, mitä odottaa.
Miten sinulla on mennyt?
Tapoitko monta fasistia?
Monta, Dmitry. Monta.
Mutta hekin tappoivat monta meistä.
Aleksei Sinitsin.
Rustam.
Vasili Losev.
Polushkin.
Ryzhenko.
Sushko.
Anatoli Mushin.
Ozerov.
Gorohov.
Zhuravljov.
-Tähdätkää. -Alex Zhilin.
-Tulta! -Jakov Livstein.
Kutumov.
-Rodionov. -Tulta!
Nikolai Andrejev.
-Tulta! -Vasili Akulov.
Lepo.
Fjodor Gromov.
Nikolai Kirejev.
Andrei Belov.
Sanoit olevasi kokenut, mutta korskut kuin hevonen.
Olen kokenut, toveri kapteeni, mutta yöt ovat kylmiä ja nenä vuotaa.
Minä voin suojata sinua. Poika on liian heiveröinen.
-Mitä kokemusta sinulla on? -Olin tunnustelijana Viipurissa 1940.
Mitä tuo tarkoittaa?
Taas radioauto. Jo neljäs.
Lähettyvillä on siis vähintään neljä divisioonaa.
Tässä koordinaatit, minne ajoneuvot kokoontuvat.
Vie ne päämajaan. Jerohin, mene mukaan.
Yritämme saada vangin.
Semionovskin järveltä saamiemme tietojen mukaan
saksalaiset kokoavat voimakasta panssari-ja jalkaväkijoukkoa.
Emme voi enää pidätellä heitä.
Olemme jo lyhyessä ajassa menettäneet yli puolet joukoistamme lohkolla.
Joko kaatuneina tai pahasti haavoittuneina.
Olemme menettäneet myös paljon varusteita.
Tarvitsemme aikaa vahvistusten tuloon ja uudelleen ryhmittymiseen.
Toveri majuri, näyttää siltä, ettemme pärjää ilman teitä.
Toverit. Tämä on majuri Dementjev, raketinheitindivisioonan komentaja.
Hän toi meille uusia aseita, jotka vaativat salassapitoa.
Mitä sanotte, majuri?
Saksalaisten oletettu sijainti on iskuetäisyydellä,
mutta meidän pitää ampua tältä aukealta, kaksi kilometriä rintamalta.
Tarvitsemme vähintään päivän puolustusvalmisteluihin.
Apunne on tärkeää. Me turvaamme teidät.
Et olisi saanut lähteä sairastuvalta ilman lupaa.
Haluan vain tavata pojat. Palaan aamulla.
Te kaksi, menkää maahan. Heti!
Maahan ja katse alas.
Näyttäkää paperinne.
Mitä sanoit?
Nouskaa. Kaikki kunnossa.
Takaisin autoon.
Suosittelen, että pidätte kohtaamisemme omana tietonanne.
Myös eversti Strelbitskiltä?
Hän tietää jo, minne menemme.
Taisimme nähdä jotain, mitä ei olisi pitänyt nähdä.
-Miksi he kulkevat noin hitaasti? -Ja sammutetuin lyhdyin.
Toveri, oletteko nähnyt saattuetta?
Piti pysähtyä korjaamaan. Mihin suuntaan he menivät?
Näin saattueen. Se ajoi kohti Zaitsevoa.
-Onko tulitikkuja? -On minulla nämä.
Saatte sytyttää itse.
Käteni. Loukkasin sen eilen ja nyt se on turvoksissa.
Olen matkalla sairaalaan...
-Mistä suunnasta he tulivat? -Tuolta.
Palasivat samaa tietä.
Tämä aukio on varmistettava, samoin kuin metsätie.
Ottakaa reservistä kadetteja, ja olkaa erittäin tarkkana.
Selvä.
Pirulainen. Ryyppy toisensa perään.
Mitä hän syö? Meloniako?
Ananasta.
Ananasta? Meillä on kaikki kortilla. Pojat ihastuisivat.
Tehdään se. Otetaan vangiksi.
Valmistautukaa laukaisuun!
Valmis?
Mitä hittoa? Juokse!
Lavrov. Kadetti Lavrov, teidän pitäisi olla sairastuvalla.
Hän pyytää säästämään henkensä. Sanoo kertovansa kaiken.
Hänen esimiehensä vaativat Moskovan pikaista valtausta.
Valmistelevat hyökkäystä Bolshaja Shubinkaan lähipäivinä.
He pyrkivät vieläkin valtaamaan sillan,
mutta keskittävät joukkoja myös Bolshaja Shubinkaan.
Upseeri sanoi palvelijaansa pelkuriksi
ja Neuvostoliittoa takapajuiseksi maaksi.
Hän sanoo, että Puola...
...kun sota oli hävitty, puolalaiset valitsivat antautumisen...
...kun taas venäläiset valitsivat kuoleman.
Hän sanoo, että he kävivät punikkijoukon kimppuun äskettäin.
Puhuu ilmeisesti etujoukostamme.
Hän sanoo: "Olisimme voineet teurastaa heidät...
...mutta käyttäydyimme sivistyneesti ja tarjosimme mahdollisuuden antautua.
Ja mitä teidän punikkinne tekivät?"
No, mitä he tekivät?
Hän sanoo: "Kylvivät päällemme käsikranaatteja.
Kuka niin taistelee?"
-Hän sanoo... -Jatka tulkkaamista.
Hän sanoo: "Olette luoneet...
...hirviön."
Olkaa hyvä, toveri kapteeni. Sotasaalista.
Syö pois.
Näkemiin, Pahomov. Pidä huolta itsestäsi.
Mitä sinulla siinä on?
Ananasta.
Vauhtia. Pitäkää kiirettä, veljet.
Pojat, auttakaa.
Toin ammuksia ja vähän tuliaisia.
Saksalaisilla taisi mennä paskat housuun. Ei ole näkynyt vuorokauteen.
Tuntuvat piileskelevän kuin rotat.
Niin piileskelevät. Hakekaa lapiot ja ryhtykää hommiin.
Lapiot? Luulimme, että saamme vihdoin tarttua kivääriin.
Minä selitän. Pommia on vaikea tiputtaa suoraan juoksuhautaan.
Kun se räjähtää, seinämät suojaavat sirpaleilta.
Joten töihin vain, veljet. Pysytte lämpiminä.
Emme ole suojelemassa itseämme. Vaan Moskovaa.
Kuinka suojelet Moskovaa, jos sirpale vie pääsi?
Hommiin.
-Kaasua! -Kaasunaamarit!
Kaasua! Laittakaa naamarit!
Jahin, missä naamarisi on?
Ei se ole kaasua, vaan savua.
Aikovat vallata sillan.
Kaasunaamarit esiin!
Kiinnittäkää pistimet. Tulittakaa jalkaväkeä.
Miksi olemme toisessa linjassa? Meillä on parhaat kanuunat.
Juuri siksi.
Emme saaneet haupitseja, Dementjevin tykistödivisioona vietiin pois
ja tankit siirrettiin Borovskiin.
Teidän kanuunanne, Aljoshkin, ovat viimeinen toivoni.
Iskekää, pojat!
Taistelkaa äiti maan puolesta! Taistelkaa Moskovan puolesta!
Hurraa!
Hurraa! Sain yhden!
En näe mitään. Onko minulla vielä silmät?
Taisteluväsymystä vain, Sergei. Sinut hoidetaan kuntoon sairaalassa.
Sinne en mene. Käteni toimivat vielä.
Voin syöttää konekivääriä.
Olet taistellut ennenkin, vai mitä.
Missä?
Espanjassa.
Oliko siellä kaunista?
Rajeel. Rajeel, oletko elossa?
Rajeel, herää. Minä pyydän. Herää, kulta.
Kuuletko minua? Herää, Yahin.
Haluan kanssasi naimisiin!
Rajeel, haluan naimisiin!
Ne sulavat.
Odottakaa. Hän on elossa.
Älkää haudatko häntä. Hän elää.
Lumihiutaleet sulavat iholla.
Älkää haudatko häntä.
Lumihiutaleet sulavat iholla. Hän on elossa.
Hän elää. Viekää välittömästi sairastuvalle.
Huomenna ne iskevät Bolshaja Shubinkaan. Lähettäkää sinne tykkejä.
-On vain vanhoja koulutustykkejä. -Kaikki, mitä irti lähtee.
Kiikarit.
Laitetaan saksalaiset panemaan mahdollisimman paljon joukkoja peliin,
ja jumitetaan heidät suolle. Mutta eivät he täällä hyökkäystä keskeytä.
Kiinnittäkää siltaan yöllä räjähteitä,
ja olkaa valmiina laukaisemaan, kun annan käskyn.
Entä jos panssarivaunut tulevat?
En tiedä lainkaan, milloin saamme panssaritukea,
mutta joen toisella puolella on vähintään 200 vihollistankkia.
Puolustuksemme heikentyy, mutta pääportti on auki.
KOLMAS PUOLUSTUSLINJA. LUUTNANTTI SHAPOVALOVIN ASEMA.
-Missä Dmitry Shemjakin on? -Tuolla.
-Hei. -Hei.
Lähettävät minut vahvistukseksi Bolshaja Shubinkaan.
Vihdoin pääsemme töihin. Olemme jo saaneet levätä tarpeeksi.
Minä odotan sinua.
Todellako?
Kyllä.
Mitä luet?
Ohjesääntöä.
-Hei, Alex. -Hei.
-Toivottavasti tokenet. -Niin päästään yhdessä taistelemaan.
Voin jo ihan hyvin.
Ihan hullua. Pitävät minua kotona naarmun takia.
Tässä on kuivaa leipää matkalle. Meiltä sairastuvan väeltä.
-Ota. -Kiitos, Alex.
Tässä. Tarvitset voimia huomenna.
Älä käsitä väärin. Kuuntele.
Olemme olleet ystäviä kolmen vanhasta.
Leikimme yhdessä hiekkalaatikolla.
Koulussa istuimme samalla penkillä.
Kaikki olettivat meidän menevän naimisiin.
Anteeksi, Alex. Sopimuksemme ei ollut reilu.
Pelkäsin menettäväni Mashan, siksi käyttäydyin huonosti.
Ei se mitään. Mutta kuulostaa, kuin hyvästelisit. Lopeta.
Puhutaan sitten, kun palaat.
Älä huoli, Slava. Yrittävät vain pelotella.
Kun pommitus on ohi, näytämme niille.
BOLSHAJA SHUBINKAN LÄHISTÖLLÄ
Ammu sirpaleita jalkaväen keskelle!
-Viivytä! -Saksalaisia vasemmalla.
-Asemiin! Panssarikranaatti! -Panssarikranaatti ladattu!
-Tulta! -Tulta!
-Panssarikranaatti! -Panssarikranaatti oikealle!
-Panssarikranaatti ladattu! -Anna mennä.
Se jumittui.
Juoksuhautaan, äkkiä!
Slava, tule juoksuhautaan.
Slava!
Kerro, kuinka taistelut sujuvat Bolshaja Shubinkassa.
Älä huoli. Slavasi pärjää hyvin.
-Niinkö? -Kyllä.
-Slava, ojenna käsi! -Andrei!
-Auttakaa minua! -Andrei!
Pysy tässä, suojaa minua.
Sairaanhoitaja, tunnetteko Lucy Shishkinaa?
Tottahan minä Lucyn tunnen.
Missä hän on nyt?
Rintamalla. Juopa nyt teesi.
Lucy auttoi poimimaan yrtit.
Pesi univormusikin.
Ne polttivat hänet. Polttivat Andrei Tkatsenkon.
Anna kiväärisi. Anna se heti!
Minä tapoin hänet, Dmitri! Hän poltti Andrei Tkatsenkon ja minä tapoin hänet.
-Niin, Slava. Se oli hyvin tehty. -Oliko?
Ettehän kerro äidilleni?
Emme tietenkään kerro.
Älkää kertoko mitään. Antaa heidän luulla, että olen elossa.
Paras ystäväni lähetettiin myös Bolshaja Shubinkaan. Leonid Zujev.
Olemme samasta kylästä, luokkatovereita.
Kävimme yhdessä kalassa. Teimme kaiken yhdessä.
Kun lähdimme kouluun, hänen äitinsä halasi meitä ja sanoi:
"Pitäkää huoli toisistanne."
Mitä minä nyt hänelle sanon?
Hänellä on kiireinen raportti Shubinkasta.
Hän menettää tajunsa usein. Hän tekee kuolemaa, toveri eversti.
Olen poliittinen komissaari Filippov.
Saksalaiset saivat Bolshaja Shubinkan.
Anteeksi, emme kyenneet pidättelemään heitä.
Jalkaväestä jäi alle 40 henkiin.
He hakivat suojaa lähitaloista.
-Entä tykistö? -Kuolivat viimeiseen mieheen.
Poltettiin elävältä. Polttivat kaiken ja kaikki.
Ivan...
Mitä oikein tapahtuu, Ivan?
Tiedät, mitä tapahtuu. Sota.
Niin, sota.
Mutta miksi sitä käyvät lapset?
Miksei heitä mainita lausunnoissa?
Kuin heidät olisi unohdettu.
Eivät ole vielä ehtineet nähdä elämää.
Eivät ole edes kokeneet sitä vielä.
Ja nyt heidät räjäytetään kappaleiksi ja poltetaan elävältä.
Pitääkö minun hyväksyä, että tämä on sotaa?
Joukkomurhaa tämä on.
Miksi vaikenet?
Pian yksikään heistä ei ole elossa.
Kaikista 3 500:sta.
Missä ovat reservit, joiden puolesta he kuolevat?
Eivät he reservien puolesta kuole.
Niin.
He suojelevat Moskovaa ja äiti Venäjää.
Mutta miksi äiti Venäjä ei välitä heistä?
Edes niistä, jotka vielä ovat hengissä.
Mitä haluat minun tekevän? Mitä tuohon voi sanoa?
Minulla on käskyni. Taistella loppuun saakka.
Jossain tuolla Bolshaja Shubinkassa eloonjääneet taistelevat.
He ovat yksin.
En voi lähettää apua tai määrätä perääntymään.
Mitä muuta voin sanoa?
Mutta he menehtyvät siellä kaikki.
Kaikki.
Sitten on niin.
Tässä sodassa.
-Missä Shishkina on? -Mitä?
Älä teeskentele, ettet kuule minua.
Miksi kaikki ovat täällä paitsi hän?
Taas.
Kiitos. Lisää tupakkipaperia.
Niitä voi myös tunkea kenkiin lämmikkeeksi.
Mistä te puhutte?
Paperiviestejä taivaalta.
"Huomio, urheat sotilaat!
Vaikka olette taistelleet kunniakkaasti, ei vastarinnalla ole enää merkitystä.
Olemme saaneet Varshavskojen tien Moskovaan." Luoja.
He ovat melkein Moskovassa, kun me täällä värjöttelemme.
"Parin päivän päästä valtaamme Moskovan.
Olette kunnon sotilaita ja kunnioitamme urheuttanne."
Kuulitteko, pojat? Kunnioittavat meitä.
"Antautukaa ja tulkaa puolellemme.
Saatte lämpimän vastaanoton, hyvää ruokaa ja lämpimiä vaatteita."
Rehellisesti puhuen, mitä me oikein teemme?
Näemme nälkää. Katsokaa. Tilaisuus elää leveästi.
Istua lämmössä syöden hyvää ruokaa.
Varmaan snapsiakin löytyy.
Tässä sanotaan, että lehtinen on pääsylippumme.
Minä en kuulkaa enää malta odottaa.
Minä käytän lippuni.
Varo. Siinä voi olla myrkkyä.
Minä kokeilen.
Sergei, mikä hitto sinulle tuli?
-Se on taisteluväsymystä. -Hän pyyhkii lipulla perseensä.
Minuun meni jokin, veljet. Ammuinko minä hänet?
Mikä sinua vaivaa, Sergei? Olin paskoa housuun.
Älä edes mieti rintamalle paluuta.
Tarvitsette sänkyjä Shubinkasta tuleville.
Siirrämme sinut sairaalaan.
Miksi? Olen jo toipunut. Pitää auttaa ystäviäni.
Mitä hittoa?
Räjähdys on katkaissut linjan.
Mitä pitää tehdä?
-Mistä sinä tulet, sotamies? -Bolshaja Shubinkasta.
-Kaikkihan kuolivat siellä. -Paitsi minä.
Dmitry?
Dmitry! Dmitry!
Olet elossa!
Oletko haavoittunut?
Mitja? Mitja?
Oletko haavoittunut, Mitja?
Ei hiuskaan taittunut. Voitko uskoa?
Kuin olisin luodinkestävä.
Tämä on Slavan verta.
Onko muita? Onko muita palannut?
Ei. Kukaan ei ole elossa.
Pum.
Huomio, kadetit.
Miksi meidän pitää hakea teidät juoksuhaudoista ja korsuista?
Miksi kieltäydytte menemästä sairaalaan?
Olette sotilaita, ja teidät on määrätty Podolskiin. Minun käskystäni.
Toveri eversti, pidimme kokouksen
ja päätimme, että kaikki kynnelle kykenevät pysyvät rintamalla.
Tässä pöytäkirja.
Voimme vieläkin taistella.
Jos sakemanni ylittää joen, voimme ainakin kantaa ammuksia.
Meistä ei ole hyötyä sairaalassa.
Kuolemme, jos täytyy, mutta fasistit muistavat vastarintamme ikuisesti.
-Aivan. Me jäämme. -Olemme kaikki samaa mieltä.
Pojat.
Seuraisin mielelläni teitä taisteluun
ja repisin kappaleiksi natsit, jotka ovat tiellämme.
Mutta tehtävämme ei ole kuolla sankareina,
vaan tehdä vastarintaa mahdollisimman kauan.
Sen takia meidän on pysyttävä hengissä.
Sitä paitsi...
Teidän on vietävä koulutus loppuun
ja saatava päästötutkinto, sillä armeija tarvitsee koulutettuja upseereja.
Sitten voitte johtaa toisia sotilaita fasisteja vastaan.
Teidän on lähdettävä, pojat.
Lastatkaa laatikot.
Et saa tehdä sitä, Alex. Minä pyydän, älä.
Minä en aio sairaalassa makoilla, Masha.
Tämä ei ole haava, pelkkä naarmu vain.
Entä taisteluväsymyksesi?
Mikä taisteluväsymys? Minä näen, kuulen ja muisti pelaa.
Ole kiltti, Alex. Sinun on jäätävä eloon. Minä tarvitsen sinua.
Kuin nuoret kyyhkyläiset. Näky tuottaa iloa.
Alex, mene. Ole kiltti ja mene.
Kadetti Lavrov. Vaihtakaa siteenne ja valmistautukaa matkaan.
-Toveri sotilaslääkäri... -Kuulitte kyllä.
Grigorijeva auttaa.
Tuleva vaimoni?
-Näkemiin, pojat. -Tässä on Podolskin osoite.
-Näkemiin, veljet. Onnea. -Ota tämä.
Toverit, menkää autoihin.
Näkemiin.
Nähdään.
Dmitry, auta minua jäämään. Piilota minut.
En voi lähteä nyt.
Se on sääntöjä vastaan, mutta pyydän ystävänä.
Tulettehan takaisin.
Mitja, tee se minun vuokseni.
Nikitina katsoo. Odota.
Nyt.
Kadetit, autoihin. Heti.
-Näkemiin, pojat. -Turvallista matkaa.
Autoihin!
Nähdään koulussa!
Lastattu ja valmiina!
Menkää toiseen autoon.
Matkaan!
KOLMAS PUOLUSTUSLINJA. LUUTNANTTI MUSERIDZEN ASEMA.
Naamioikaa asemat, sotilaat!
Korsu ei saa näkyä.
Remizov, ota muutama mies hakemaan heiniä.
KOLMAS PUOLUSTUSLINJA. LUUTNANTTI SHAPOVALOVIN ASEMA.
Tässä ensiapupakkaukset.
Grigorijeva, miksi juoksette ympäriinsä? Menkää suojaan.
Kyllä!
Hakekaa ensiapupakkauksia, sotilaat.
-Miksi olet yhtäkkiä tuollainen? -Millainen?
En tiedä. Erilainen.
En pidä siitä, että teet mielesi mukaan.
Näinkö on?
Alex, vaikuttaa siltä, että me palaamme kouluun.
-Ketkä me? -Kaikki. Koko joukko.
Haavoittuneet lähetettiin suoraan Podolskiin.
Tuli käsky perääntyä Malojaroslavetsiin.
He kuuluttavat sen hetkenä minä hyvänsä.
-Saivatko kaikki ensiapupakkauksen? -Kyllä!
Pitää mennä Aljoshkinin korsuun.
Tankkeja! Omia tankkeja!
Museridze, omia tankkeja!
Omia tankkeja!
Toveri luutnantti, panssarivaunumme tulivat.
TOINEN PUOLUSTUSLINJA. LUUTNANTTI ALJOSHKININ ASEMA.
Omia tankkeja.
Hurraa!
Nyt näytetään saksalaisille!
Ne ovat saksalaisia! Asemiin!
-Pistimet! -Asemiin!
Siirtäkää kanuunat hätäasemiin. Äkkiä!
-Kuinka ne pääsivät taaksemme? -Lavrov, etummainen tankki on sinun.
Saksalaisia. Asemiin! Kanuunat esiin!
Panssarikranaatti, maistakoot lyijyä.
Laittoivat meidän lippumme. Neljä ensimmäistä pääsi läpi.
Aljoshkin hoitelee ne. Maali on neljäs panssarivaunu.
-Valmis! -Tulta!
Laukaistaan!
Maali on takimmainen! Panssarikranaatti!
Panssarikranaatti ladattu. Valmis!
-Tulta! -Laukaistaan!
Hyvä. Pakotie katkaistiin.
Kuinka ne pääsivät tänne? Kiersivätkö ne Bolshaja Shubinkasta?
-Tulta! -Laukaistaan!
-Nopeammin. -Oikealle.
Sotilaat asemiin. Juoskaa!
-Vauhtia. -Levittäkää laukaisimet.
Panssarikranaatti!
Äkkiä nyt.
Ammu! Shepilov, ammu!
En ehdi tähdätä ajoissa. En ehdi.
Kiitos, ystävä.
Kanuuna kohti siltaa!
Nostakaa tuet.
Etummainen tankki! Panssarikranaatti!
Nopeammin!
Panssarikranaatti ladattu. Vauhtia!
-Valmis! -Laukaistaan!
Laukaistaan!
Kaikki juoksuhautaan!
Tulta!
Loistavaa, pojat. Yhdeksän maalia seitsemässä minuutissa.
Aika on tullut.
Ilmoittakaa joukoille, että reservit ovat saapuneet.
Tehtävämme on suoritettu. Käsky vetäytyä.
Suojaan!
Viekää tykki takaisin korsuun ennen kuin ne ehtivät tähdätä siihen.
-Shemjakin, tuet! -Ibragimov, vedä!
Vauhtia!
Mennään.
Käännä!
Toveri luutnantti, joukkomme saivat käskyn vetäytyä linnoitteille.
Kokoontuminen komentopaikalla.
Meidän on vietävä käsky vetäytymisestä toveri Aljoshkinille.
Toveri luutnantti, pyydän lupaa.
Tehkää se, Lavrov.
Shemjakin, miehittäkää kanuuna.
Dmitri. Dmitri...
Dmitri, kaikki järjestyy.
Ei tarvitse, Masha.
Koeta kestää. Minä autan.
Masha.
-Liian myöhäistä. -Ei ole!
Älkää häiritkö minua palveluksessa, kadetti Shemjakin!
Olet aina ollut itsepäinen.
Minäkö? Niinkö?
Muistatko, kun hyppäsin kalliolta jokeen ja olin hukkua?
Sinä vedit minut rantahiekalle itkien
ja rukoillen, etten kuolisi.
Minä katselin sinua salassa.
Sinulla on kaunis hymy, joten jatkathan hymyilyä.
Kuinka vanhoja olimme?
Minä seitsemän ja sinä kahdeksan.
Silloin minä sinuun rakastuin.
Kerropa. Oliko oma valintasi
suudella Alexia?
Oli.
Hyvä niin.
Olet aina kulkenut omaa tietäsi.
Se on hyvä.
Mitja?
Onko hän haavoittunut? Mitja?
Mitja, Mitja.
Katso minua, Mitja!
Mitja.
-Mitja. -Sasha.
Sasha.
Ystävä.
Mitja? Mitja.
Mitja?
Tee jotain. Jotain on voitava tehdä.
Shemjakin! Shemjakin!
Lavrov, asemaan!
Toveri luutnantti, meidät määrättiin vetäytymään.
Minut lähetettiin ilmoittamaan siitä.
Selvä. Menkää heidän mukaansa. Jään suojaamaan teitä.
Toveri luutnantti, ette voi jäädä tänne yksin.
Vetäytykää, Lavrov! Se on käsky.
-Toinen tankki on tähtäimessä. -Anna mennä, Lavrov. Tähtää telaketjuihin.
-Valmis. -Tulta!
Laukaistaan!
-Olet hyvä ampuja, Lavrov. -Kiitos, toveri luutnantti.
Näetkö suuren panssarivaunun? Siinä on raskas panssari.
Kuin virtahevon nahka, kyljissä 30 milliä.
Keskity toiseen tankkiin, sen kyljet ovat heikot.
Tähtää torniin. Se etsii meitä, ja pian se on oikeassa asennossa.
-Oletko käynyt Punaisella torilla? -En.
-Sääli. -Olen Tulasta.
Meillä on siellä oma Kreml. Onko Punainen tori tosiaan punainen?
Ei oikeasti. Kuinka niin?
Seinät ovat valkoiset, mukulakivet mustia.
Mutta kauan sittenkrasnaja, punainen, tarkoitti kaunista.
En ole käynyt siellä poikani kanssa.
Käyt vielä.
Mutta sodan jälkeen.
-Nyt on maali. -Saksalaisia!
Niillä on tuolla automaattiaseet, ja minulta loppui ammukset.
Ota tämä.
Valmis? Sitten annetaan mennä.
Se siitä.
Nyt olemme näkyvillä. Ei kestä kauan ennen kuin ne huomaavat.
Etsi heikkoa kohtaa, Lavrov. Se on viimeinen kutimme.
Ampukaa sirpaleita Aljoshkinin korsun viereen.
Remizov, mikä kestää? Vauhtia!
Se on jumissa, toveri luutnantti.
Tee asialle jotain!
Toveri luutnantti, toiseen kertaan. Käskynne on vetäytyä.
Väistykää.
Saksalaiset rakentavat ponttonisilta, toveri luutnantti!
Hetkinen vain.
Muistatko, kun ammuit piippuun harjoituksissa?
Odota, kunnes se tähtää meitä.
Vain viimeinen tankki jäljellä.
Anna mennä, Afanasy. Anna mennä.
Huomio!
Moskova puhuu.
Joukkomme taistelivat urheasti koko rintaman leveydeltä
ja aiheuttivat viholliselle vaikeita tappioita.
Ponnistusten ansiosta tuhottiin 271 vihollistankkia, 565 ajoneuvoa...
OMISTETTU PODOLSKIN KADETEILLE, PUNA-ARMEIJAN SOTILAILLE JA UPSEEREILLE
JOTKA PUOLUSTIVAT MOSKOVAA ILJINSKIN RINTAMALLA LOKAKUUSSA 1941.
HEIDÄN KÄSKETTIIN PIDÄTELLÄ VIHOLLISTA VIISI PÄIVÄÄ. HE KESTIVÄT KAKSITOISTA.
TAISTELUISSA KUOLI YLI 2 500 3 500 SOTILAASTA.
USEIMMAT EIVÄT OLLEET VIELÄ KAHTAKYMMENTÄ.
ESTÄMÄLLÄ SAKSALAISTEN JOUKKOJEN PÄÄSYN MOSKOVAAN
HE MUUTTIVAT SODAN KULUN. HEIDÄN MUISTONSA ELÄÄ IKUISESTI.
Tekstitys: Sami Siitojoki