PODOLSKI KADETI
Zasnovano na istinitim događajima
Početkom oktobra 1941. nemačka vojska bila je na 200 km od moskve
Neprijateljski tenk! Tačno 200!
Postavi lafete! Pripremi oruđe!
Vidim cilj!
Orijentir 2, neprijateljski tenk! Brzo, brzo!
Protivoklopnu! Granatu! Brzo!
Granatu! Protivoklopna!
Evo protivoklopne! Protivoklopna!
Vidim cilj! Pali!
Hajde!
Puni! Cilj levo, na 20!
Tkačenko je ranjen!
Vidim cilj! Pali!
Jesam li ubijen ili ranjen? Ako sam ranjen, vucite me nežnije.
Ako sam mrtav, bolje me ostavite.
Podolsk, poligon artiljerijske i pešadijske škole
Nije loše. Treba ubaciti granatu pravo u cev.
Ko je nišandžija? Kadet Lavrov, druže pukovniče. Lavrov. Bravo!
Prekini gađanje! Prekini gađanje!
Dajte treću maketu. Razumem!
Vidim cilj! Vatra! Pali!
Lavrov, kažete?
Šta to radiš? Hoćeš da opet svi ostanemo bez odsustva?
Lavrov, kao uvek. Da, opet je najbolji.
Čini mi se da je Mitja Šemjakin u poslednje vreme bio najbolji.
A sad je kao pokisao.
Šta pričate? Ništa ne čujem. Tkačenko, ne treba da čujete.
Kontuzovani ste!
Uzmite municiju i pripremite se za vežbu gađanja. Razumem!
Ravnajs! Mirno! Nadesno ravnajs! Ko je nišandžija prvog oruđa?
Ja, druže pukovniče. Raportiraj po propisu. Mlađi vodnik Lavrov.
Kako to razumeti, Lavrove? Izvinite, druže pukovniče, šta razumeti?
Tri pogotka u tri gađanja i na vreme. Istina, nosač smo slučajno slomili.
Slučajno. Pa, recimo. Koliko je meta pogođeno?
Tri, druže pukovniče. Dve! Pogođene su dve mete.
To znači da vam je treći tenk razneo topove i svi ste sad mrtvi.
I prešao je preko vas i nastavio dalje, na Moskvu!
I to ja zovem loše. Jako loše! Ne razumem, druže pukovniče.
Ko može da objasniti? vodnik Šemjakin.
Treći pogodak je bio u vrh kupole tenka,
gde je zbog nagiba oklopa mali upadni ugao.
Granata rikošetira i cilj nije pogođen.
Za tri meseca ćete svi otići na front
i komandovati starijima od sebe. I od toga kako to budete radili
zavisi ishod rata s fašistima. Detinjstvo je gotovo, momci.
Sad od svake vaše greške zavise desetine života.
Zapamtite to!
Molim vas.
Dođite, uzmite porciju. Hvala.
Sad razumeš da borba nije cirkus? Nije gađanje smešnih životinja.
I nema devojaka. Nemaš kome da se pokazuješ. Kako, nema?
Sanja, ne lepi se za Mašu.
Ona je dobra devojka. Nije neka tamo... Kakva to?
Isto fina, kao ti? Nije za mene, a za tebe jeste?
Nisam to hteo da kažem. Šta? Ja sam iz doma,
pa da se za cure ne lepim?
Pešadija se vraća u dvorac! Zdravo, carice polja!
Ispucali ste svoje tri linije? Ispucali, ispucali!
Ušli u napad, borili se malo prsa u prsa.
A vas ne puštaju da se borite? Ne diži prašinu, pešadijo!
Krijete iza gvožđurije, bogovi rata!
Možda su ih izbacili iz škole ili prosto tu zaboravili.
Pokazaćemo se mi! Dosta priče.
Jedan! Jedan! Jedan, dva, tri!
Hajde da se dogovorimo. Ni ti ni ja ne radimo ništa,
a ako ona odabere jednog od nas, tako će biti.
Mi smo se tukli zbog devojaka. Nećemo se tući.
Važi?
Važi.
Podolska artiljerijska škola
Izvinite, doktore trećeg ranga. Zaspala sam. Ništa, dešava se.
Sve je u redu? Učinilo mi se da neko ide.
Mašo, stvarno treba da spavaš. Nemoj da toliko sediš nad knjigom.
Ne stižem da sve naučim, tolike latinske nazive.
Od koga je buketić?
Ne znam.
O, devojke, devojke... Žalim vas, mile moje.
Nećete stići da se zaljubite, a sve će ih poslati na front.
Opet lete na Moskvu. Dokle će je jadnu bombardovati?
Promaja?
Proveri prozore. I lezi da spavaš.
Lavrove?
Šta ti misliš? Ti...
Šta sebi dozvoljavaš?
Nsam ja. Te vaše bočice...
Dogovorili smo se.
Dogovoili... Slagao si me.
Mitka!
Izvini, nisam hteo. Nisi hteo!
Samo tako? Nisam hteo, ali sam lagao, je li? Mitja.
Kriv sam, znam. Ali nisam mogao da odolim.
Oprosti mi, kao drug. Da oprostim, to je sve? Da.
Što se smeješ?
Zamisli, poljubila me. Sama.
Propalice domska!
Ostav! Razlaz!
Šta to radite?
Druže komandante baterije.
Tako!
Lepo.
Šta se desilo?
Jasno.
Onda ću vam reći.
Šemjakin se u snu okrenuo, pao s kreveta
i udario usnu u ormarić.
A Lavrov je, pomažući drugu da ustane, obrvom zakačio krevet.
I samo tako možete sutra na nastavu. Jasno?
Razumem. Ako je jasno, zavedite red i u krevet!
Druže poručniče, nije bilo tako.
Mlađi vodnik Lavrov i ja smo se potukli.
I po propisu moramo biti disciplinski kažnjeni. Tišina!
Ako je tako,
pet dana pritvora. Svakom! Razumem.
I to nije sve.
Mlađi vodniče Lavrove, a vama, uzimajući u obzir sve podvige,
uključujući jučerašnji na poligonu, preti izbacivanje iz škole.
Varšavski put Dvojko, kako čuješ? Izvesti.
Potvrđujem neprijateljsku oklopnu kolonu.
Varšavski put u rejonu Juhnova. Koliko vozila? Treba nam tačno.
Ne znam tačno, mnogo. Jako mnogo.
Pre dva dana je posle žestokih borbi
probijena odbrana na dva fronta.
Tim pravcem su nastupile velike neprijateljske mehanizovane jedinice.
Danas su zauzeli Juhnov. Neprijatelju je otvoren put ka Moskvi.
Naređena je uzbuna dve podolske škole.
U tom pravcu nema drugih snaga. Mora se sve mobilisati i neprijatelj
zadržati do dolaska rezerve za 56 dana. Generalpotpukovniče,
to su budući komandanti, zlatni fond armije.
Za mesecdva idu u čete i braniće... Pukovnče Strelbicki.
Koga i šta će braniti za mesecdva, ako Nemci sutra budu u Moskvi?
Verujte, teško smo se rešili na tu krajnju meru, ali izbora nema.
Morate odmah na Ilinsku liniju. Da, druže generalpotpukovniče.
Borbenom grupom komandovaće načelnik pešadijske škole,
generalmajor Smirnov. Doći će direktno na liniju.
Vi ste mu zamenik. Zadatak: zauzeti odbrambeni položaj
u selu Ilinskom. Put, reka, most.
Dvadeset artiljerijskih punktova, isto toliko mitraljeskih.
Neprijatelj ima 300 tenkova. Nećemo ih zaustaviti bez artiljerije.
Druže generalpotpukovniče, skoro da nam nije ostalo oruđa.
Sve je poslato na front. Ostalo je 30, ispravnih 12.
Ostala mogu da opale 56 puta, ne više.
Poslaćemo vam oruđe. Pokret.
Petšest dana. Dajte nam toliko vremena.
Zaustavite neprijatelja po svaku cenu.
Sreću sam svoju pronašao s tobom.
Sve za tebe, ljubav i snovi.
Načelnik škole. Otvori kapiju.
Vaše propusnice.
Pozdrav od pešadijske škole. Pahomove, što si danas tako važan?
Ima razloga. Je l' da, Railj? Aha. Railj!
Odavno me zanima.
Kad daješ veštačko disanje, usne držiš ovako?
Ili ovako? Zavisi kome daješ. Usne su različite.
Da, da. I naš instruktor tako kaže.
Kaže, Pahomove, pre nego što izgubiš svest,
skupi malo usne jer ti je govorni aparat neobičan.
Mašo!
Saša poručuje da ne može da dođe. Šta se desilo?
U pritvoru je. Potukao se s Mitjom.
Što si danas tako ćutljiv?
Zvao si me na sastanak, a sad zastajkuješ i ne progovaraš.
Šiškina, Ljusa... Šta, šta?
Šiškina.
Prosim te.
Pristaješ?
Artiljerci, u jedinicu!
Kadeti pešadije, ovamo! U školu, trkom!
Railj, Jahine! Trkom!
Drugovi kadeti i komandanti!
Fašističke horde nadiru ka Moskvi.
Naši očevi i braća ne žaleći živote
staju im na put. Danas je došao red na nas.
Dat nam je jako važan zadatak.
Moramo do jutra stići na front, zauzeti odbrambeni položaj
i zadržati neprijatelja najmanje pet dana, po svaku cenu,
dok ne stigne pojačanje.
Šta god preduzeo lukavi neprijatelj,
ma kakve sile obruši na nas, moramo izdržati!
Možda baš od nas zavisi ishod
borbe s fašističkim gadovima.
I ja vam kažem: ako treba poginuti,
umrite kao heroji, ali se ne predajte.
Svi naši će ići da tuku fašiste, a mi... Neću sedeti ovde.
Safronove! Otvori, čuješ? Safronove!
Čuj, Mitja, hajde da pobegnemo, a?
Kad stražar donese ručak, vezaćemo ga. Nećemo uspeti.
Dobićemo još po deset dana. Uspeće, Mitja, uspeće!
To je Safronov. Baš zato što je on! Jesi li mislio na njega?
Znaš šta će za to dobiti? A onda si mislio na mene? I sada?
Možeš li bar jednom u životu da uradiš nešto nepropisno?
Hajde. Hajde!
Kukavica. Ti si kukavica. Samo se kriješ iza propisa.
Saša! Lavrove!
Saša, što ste ti i Mitja tamo? Onako, potukli se.
Je li dobro? Što ne bi bio? Dohvatili se malo, možeš misliti.
Mašo! Grigorjeva!
Mašo! Mašo! Pustiće me za pet dana.
Za samo pet dana. Ne znam gde ću biti za pet dana.
Naći ću te. Sigurno ću te naći.
Samo se čuvaj, važi?
Prebacivanje 3500 kadeta trajaće bar jedan dan.
Ako se probije u Ilinsko, nećemo ga zaustaviti.
Zato mu šaljemo odred u susret.
Zadatak: preći liniju noću i spojiti se s kapetanom Starčakom.
Ima desantni odred. Nema tačnih informacija?
Predavao obaveštajcima i napravio odred tajnog brojnog stanja.
Zašto? Da ne izračunaju koliko ih je ostavio u nemačkoj pozadini.
Prvi odred i Starčak će borbom zadržati Nemce i dati nam vremena.
Jakove Serafimoviču, tehniku i ljude i odmah krenite. Razumem.
Uzmite najbolje. Razumem. Aljoškine, onaj tvoj od juče...
Lavrov? Da. U prethodnicu. Tamo takvi zlata vrede.
Na izvršenje. Razumem.
Brže! Municija u prvo, tovarite drugo.
Drugovi kadeti, brže, brže!
Mama, nemoj. Što me sramotiš?
Nisi zaboravio topao veš? Mama!
Noću može da bude hladno. Idemo samo na pet dana, mama.
Za nedelju dana imamo ispit topografije.
Sine.
Molim te, ne pravi nepotrebne gluposti.
Upamti da nemam nikoga osim tebe.
Dobro, mama. Razumem, vojni doktore trećeg ranga!
Dozvolite da se udaljim. Idite, kadete Nikitine.
Mašo!
I Saška ide. Strelbicki ga je poslao u predhodnicu.
Odlaze odmah, pre svih. Srećnici! Dali su im nove nišane.
Prethodnica odlazi! Kolona polazi za Juhnov.
Spremite se za pokret!
Idemo!
Hajde, momci! Pokret!
Saša!
Šemjakine, ne spavaj! Brže, brže!
Uzmite po pet. Pet oklopnih, pet karteča.
Življe, življe! Tovarite sanduke!
U kolonu od četiri!
Drugovi, pet koraka nazad!
Stoj! Sklanjaj vozilo! Idi!
Druže poručniče!
Građani rođaci! Molim vas, odstupite!
Molim vas! Deset koraka nazad!
Nazad, molim vas! Odstupite!
Svirajte, kad ste tu! Ajde, ajde! Pali i vozi!
Drugovi, raziđite se! Nazad, molim vas!
Afanasije! Tata! Liza!
Afanasije! Tatice! Dozvolite.
Liza, šta ćete ovde? Čekali smo te. Skuvala sam supu.
Jeo si?
Tatice, ideš na front? Je li? Ne. Ne, sine, neću na front.
Na vežbu. Svi na front, a ti na vežbu.
Vovka!
Budi dobar. Jasno? Svi nazad!
Pomozi mami. Vratiću se, sigurno ću se vratiti.
Aljoškine! Ajde više!
Pažnja, drugovi! Ne ometajte prolaz! Vratiću se.
Ajde, ajde više!
Vovka!
Budi junak! Uvek! Uvek ću biti, tatice!
Od sovjetskog informbiroa.
Građani i građanke Sovjetskog Saveza!
Danas je fašistička avijacija izvršila napad.
Značajan deo neprijateljske avijacija bio je razbijen,
ali neke grupe aviona uspele su da se probiju
i na razne delove grada baci eksplozivne i zapaljive bombe.
Ljoha, recituj nešto.
Mislio sam kako je težak život na svetu.
Deca se rađaju s bolom i plačem.
U suzama rastu, trudeći se da uzlete.
Zašto? Da posle umrete?
Ne verujem u to. Rođenje ima cilj,
tvoje i moje. Kroz odškrinuta vrata
moramo zakoračiti široko, bez straha,
ne držeći za ruke očeva.
Ako se moram suočiti sa neprijateljem,
pred njim ću do neba podići mač,
kao krvavi jahač uleteti u plamen.
Nisam uzalud rođen ovde, u sovjetskoj zemlji.
Vazduh! Brzo u šumu!
Živ si? Da! U šumu! U šumu!
Brzo! Idemo! Polazi!
Što sedite? Napolje!
Izlazi, izlazi! Brzo! Izlazi, brže!
Bogatove!
Granate! Gde su granate? Kamion gori!
Slušaj komandu! Spasavaj granate! Trkom!
Trkom, trkomi! Brzo!
Trkom! Oprezno! Hajde, skidaj!
Hajde, Tkačenko! Hajde! Bežite! Ja ću ga odvesti!
Nazad! Svi nazad, eksplodiraće!
Tkačenko, skači!
Tkačenko! Živ je!
Ura! Andrjuška! Živ je!
U vozila!
Sanitet, ovamo! Bogatov je ranjen!
Bolničar, ovamo! Brzo! Brzo!
Daj ranac! Ranac!
Podmetni. Sveska... Polako, polako.
Ljoha, dragi.
Izdrži.
Kako je glupo ispalo...
Nisam tamo ni stigao.
Varšavski put
Jahine, Kalilove, ovamo. Razumem! Razumem!
Ostanite gde ste. Stojimo, stojimo.
Grinja, Marusja, Galja, zbijite se. Muhine, Lavrove, za mnom.
Ne bojte se, naši smo. Iz Podolska.
A ko vas zna? Juče su u Kušinovu navodno isto bili naši.
Četvoro ubili, predsednika odveli. Šta im je trebao?
Star čovek, bez ruke.
Šta vozite?
A šta vozimo? Starež. Obuću, pantalone, kaftan.
Kuma dala. Otac joj umro, što da propadne.
Marusja, pokaži.
Starešina odreda ste vi? U pravu ste.
Komandir kadeta pešadijske i artiljerijske škole, poručnik Mamčič.
Nastavnik obaveštajne škole, kapetan Starčak, s pitomcima.
Možete pokazati isprave? Diverzanata ko gljiva u šumi. I vi?
Sanjka! Lavruha!
Izvinite, druže kapetane. Jeroha, ti si?
Jerohine, znate kadeta? Da. Iz mog doma, Saška Lavrov.
Dobro je. Ostav!
Ostav! Jeroha!
Sanjka Lavrove! Lavruha, kakav si...
Šta je, poručniče? Smatraj da smo se upoznali.
Hvatamo fašiste na mamac. Šetaju kao kod kuće, gadovi.
Sad ćemo ih nervirati artiljerijom.
Erohine, Zajceva! Ne valja!
Hvali se čizmom, otkrilva mitraljez. Izvinite, druže kapetane.
Cena takvih grešaka je smrt celog odreda!
A drugovi su se sažalili.
Izvidnica. Glavnica stiže kasnije.
Propustite motocikle, moji će ih dočekati. A oklopna vozila su vaša.
Hrabro nastupaju. Ne znaju da nam se došla artiljerija. Srećno.
U boj! Prvi top, kartečom po pešadiji! Karteč!
Drugi i treći, protivoklopnim po tehnici! Protivoklopni!
Centralni orijentir dva desno. Protivoklopnim! Razumem!
Vidim cilj! Pali!
Pali! Pali!
Dobro je!
Gađaj neprijateljsko vozilo! Protivoklopnom!
Pali! Po vozilu kartečom!
Nemci zdesna!
Grinka, za mnom!
Drugi vod, za mnom! Razumem!
Odseci pešadiju!
Za mnom! Za mnom! Lavrove, nazad! Na oruđe!
Lavrove, kuda? Zauzmi položaj!
Artiljerac? Da. Prati me.
Za mnom, borče!
Pavlenko, Sinicin.
Brže, brže!
Kapetan Rosikov! Ja!
Vaš borac? Da. Nišandžija, mlađi vodnik Lavrov.
Objasnite mi zašto vaše nišandžije idu u napad?
Ipak je krenuo u napad, a ne u povlačenje.
Lepo nam ide. Hteo si da budeš heroj?
Čuo "ura" i noge same pošle? A da si dobio metak u čelo?
Evo, leže i više neće ustati. Poginuli su radeći svoj posao,
a tvoj posao i mesto je kod topa. Ti si nišandžija, specijalista.
A bez specijalista nema artiljerije. Bez artiljerije ostajemo bez zaštite.
Svi ćemo tako ležati! Rame uz rame.
Lavrove!
Zbog kršenja propisa, prebačen si u služioca. Razumem.
Življe, življe!
Ilinska linija
Doveli kadete žutokljunce. Biće da je stvarno loše.
Šteta, svi će ovde pasti.
Druže pukovniče, devet bunkera je s ove strane puta
i jedanaest sa druge. Neki nisu ovde. Tamo kod reke.
A dalje, u drugoj i trećoj liniji...
Druže pukovniče, radimo 20 sati na dan.
I noću kopamo. To je tebi linija odbrane?
Što ništa nisi uradio? Kako nisam, druže pukovniče?
Ovo je betonski bunker, a znate li koliko ih je?
Ovo je betonski grob. Zašto nema oklopnih ploča?
Jedan udar i unutra svi leševi! A vrata? Doći će s leđa,
ubaciti bombe, nećemo ni zapucati. Kamuflaže ni odozgo ni sa obale.
Ovde smo ko na dlanu. Počistiće nas! Neće ni trepnuti!
Uradili smo sve što smo mogli. Vidite i sami, rade žene, starci.
Ne spavaju, druže pukovniče! Ne krij se iza žena.
A meni dolazi 3500 dečaka da ovde da umru.
Pomoći ćeš im da umru?
Nemam blindirane ploče, ni vrata!
Isporuka je tek za dva meseca.
Niko nije verovao da će Nemci dovde stići.
O, "emka" Smirnova.
Štab na Ilinskoj liniji Kadeti i civili ojačavaju obalu
protivtenkovskim i protivpešadijskim preprekama.
Uveče stižu dva školska bataljona.
Još jedan ujutro. I nama je više od polovine na putu.
Kuhinje nema, suvih obroka samo za dan.
Obećani topovi nisu stigli.
Prvi odred će izdržati najviše dandva.
Šta je sa linijom odbrane? Nemci neće moći mimo mosta.
U Zajcevu i Boljšoj Šubinki naići će na močvaru.
Ako i pokušaju, s malim snagama možemo pružiti otpor.
Ako svom silom krenu na most, nećemo ga zadržati.
Zato predlažem da most dignemo u vazduh. Zabranjujem.
Naređeno je da most čuvamo za protivnapad, kad dođu naši tenkovi.
Neophodno je pojačati podršku prethodnice.
Moraće da izdrže mnogo duže nego što smo očekivali.
Moramo dobiti pojačanje i municiju,
provijant, obezbediti medicinsku pomoć i evakuaciju ranjenih.
Što se tiče linije odbrane...
Ivane Semjonoviču, imate punu slobodu
da organizujete protivtenkovsku vatru.
Već dva dana nema izbeglica. Znači da su Nemci sasvim blizu.
Uskoro ćemo se sresti. Što sedite besposleni, zlata moja?
Ne znamo, druže poručniče. Dovezli, istovarili i sedimo.
Da nam daju lopate? Stid nas je, časna reč. Što lopate?
Čemu služe muzičari? Da bude muzike.
Svirajte. Svirajte, momci. Dajte svima malo radosti.
Na prvi hitac, priprema.
Na drugi, hvatajte topove, izvlačite iz bunkera.
Druže pukovniče, dozvolite... Znam, zabranjeno je izvlačiti top.
To znate ne samo vi, već i Nemci. Pre ili kasnije će pogoditi bunker.
U tom trenutku ne smete biti tamo.
Kad se dim raziđe, vratite topove i opet u bitku.
Vršavski put, položaj prethodnice
Rano... A sad smo spremni.
Orijentir dva, neprijateljski tenk! Vidim cilj! Gađaj! Pali!
Promašio sam!
Ponovo! Brzo!
Vidim cilj! Pali! Gađaj!
Bravo, Lavrove. Da nisam video svojim očima, ne bih verovao.
Kopajte, drugovi, kopajte! Nasipajte, molim vas!
Nije puno ostalo, drugovi. Diži lafet!
Oruđa na položaju. Pažljivo!
Tri dana smo dobili, ali treba izdržati dok linija ne bude spremna.
Izdržaćemo.
Lavrove, protivoklopnom! Samo je karteč ostao.
Tuci kartečom, pa povlačimo. Spremite ranjenike!
Iz prethodnice. Pripremite za operaciju.
Pali!
Tenkovi! Naši tenkovi!
Odred je iscrpljen. Već peti dan zadržava napad.
Da nije 17. tenkovske... Tenkove prebacuju u Borovsk.
Moram da saopštim i da rezerva kasni.
Znači, vreme je da dočekamo neprijatelja na liniji odbrane.
Predlažem da rasformiramo ostatke prethodnice
i pre zore prebacimo kadete u borbene formacije bataljona.
Hvala. Srećno s Borovskim.
Šezdeset osam.
Jeste li videli mlađeg vodnika Lavrova? Sašku?
On je s kapetanom Starčakom tu, kod Aleksejevke.
Brže, kapetane! Nestaje municije! Teram, ali ne vuče, gad!
Pali!
Hajde, brže! Brže!
Hajde, kapetane! Ajde, ajde!
Udri Nemca. Treba i mora! Treba. Srećno. I tebi.
Brže, brže!
Mašo! Lezi, moraš.
Gde smo? Prethodnica se povlači na glavni položaj.
I ti? Otkud ovde?
Šta ti je?
Sitnica, geler me zakačio.
Toliko ih je poginulo.
Kopali smo celu noć u polju. Ne možeš ih sve sahraniti.
Lavrove! Odlično izgledaš.
Rana je ukras za muškarca. Hajde, ozdravi brzo.
Znaš gde ti je mesto? Znam. Da, kod topa.
Imaćeš lepu ženu, Lavrove. Glavno da je verna.
Uporna. Kaže, nevesta. Dok ga ne nađem, nikud ne idem.
Pročešljala čitav okrug. Imaš sreće, Lavrove. Čuvaj je.
Ostaj zdravo!
Brže!
Nevesta?
Hajde, prolazi!
Ilinska linija, prva linija odbrane
Kako mi nedostaješ,
golubice moja voljena.
Spavamo tri sata, bijemo se. Ne spavam do jutra.
Gledam u beskrajno crno nebo, kao tvoje oči.
Pahomove! Što ne spavaš?
Gladan sam, a nema ničega. Zato ne spavam. Evo.
Baš si dobra duša, Vasilkove.
Eto šta fakultet radi ljudima. Malo jedem, a ti si krupan.
Treba ti više, jedi.
Kad oteramo fašiste preko granice, pozvaću te u Herson.
Ima da te nahranim, Vasilkove.
Znaš kakav boršč kuva moja mama...
Šta je, Pahomove?
Drugovi, stavljajte šlemove. Stavljajte šlemove!
Lezite! Svi dole! Lezi! Dole!
To su burad! Prazna burad! Bez panike!
Svi dole! Dole!
Nazad! U rov! Lezi! Sagni se!
Lezi! Lezi!
Mitka! Lezi, Vasilkove. Lezi!
Lezi!
Druga linija odbrane, punkt poručnika Aljoškina
Ostanite na mestu.
Ustani! Ustani! Ustani, kad ti kažem!
Sanitet!
Starešina će me ubiti. Izgubio sam pušku.
Starešina će me ubiti. Puška... Ubiće me starešna.
Slušaj moju komandu!
Dovesti oružje u red.
Slušaj komandu! Napred, braćo! Oružje u red!
Slušaj komandu! Oružje u red!
Oružje u red, svi!
Pahomove! Pahomove!
Mitka, naš rov zatrpan.
I tvoja puška zatrpana.
Kako, Pahomove? Kako?
A boršč? A boršč, a Herson, Mitja?
Mitja! Polako, Vasilkove.
Polako. Malo me ošamutilo. Nije ništa.
Finski sam prošao i ovaj ću. Budalo.
Dobro je, dobro!
A gde je ovaj? Ko?
Druže komandante, tenkovi! Na drugoj obali. Mnogo!
Da, vidim.
Pripremite se za bitku!
Protivoklopne!
Po prvom tenku!
Vidim cilj! Pali! Gađaj!
Dobro ciljajte!
Pali!
Protivoklopne! Hajde, hajde!
Pali!
Dosta! Izvlači!
Diži otuđe! Izvlači iz bunkera!
Vraćaj u bunker! Brže, brže!
Protivoklopna! Pali, Pavlove! Pali!
Protivoklopnom! Razumem!
Dosta! Izvlači!
Brže, brže!
Na otuđe!
Tvoj red Lepjohine. Korekcija pola korpusa!
Vidim cilj! Pali! Gađaj!
Bravo, Lepjohindžan!
Po neprijatelju u povlačenju, protivoklopnom!
Vidim cilj! Pali! Gađaj!
Saška! Mitka!
Živ si! Jesam.
Aljoškin me je pustio, da proverim da nisi tu.
Niko ništa ne zna.
A mi smo na drugoj liniji. Svi ratuju, a mi nešto čekamo.
Linija je odbila tri napada i sad je zatišje. Ne znamo šta će dalje biti.
A ti?
Ubio si mnogo fašista?
Mnogo, Mitka. Mnogo.
I oni su mnogo naših pobili.
Sinicna Ljohu, Rustama,
Vasku Loseva, Poluškina,
Riženka, Suška,
Muhina Tolju, Ozerova, Gorohova,
Žuravljova, Žulina Sašku. Priprema! Pali!
Jašu Livštajna, Kutumova, Rodjonova... Pali!
Kolju Andrejeva... Pali!
Akulova Vasju, Gromova Feđu... K nozi!
Kolju Kirejeva, Andrjuua Belova.
Obećali su najiskusnije, a vi dišete kao konji u štali.
Nije do iskustva, druže kapetane. Hladno je noću, prehlada.
Bolje da ja pokrivam. Mali je slabašan.
Otkud iskustvo? Izviđao sam kod Viborga, 1940.
Šta?
Još jedna divizijska radio stanica. Već četvrta.
Znači da su ovde bar četiri divizije. Tačne koordinate tehnike.
Trči u štab. Jerohine, prati ga.
A mi ćemo ostati i probati da uhvatimo jezik.
Prema obaveštajnim podacima u rejonu Semjonovskog jezera
Nemci skupljaju jake snage oklopnih vozila i pešadije.
Takav udar nećemo izdržati.
Ovih dana smo izgubili više od polovine sastava.
Ubijeni i teško ranjeni. Ozbiljni gubici tehnike.
Za popunu sila i prebacivanje treba vremena.
Druže majore, očigledno ne možemo bez vas.
Drugovi, major Dementjev, komandant artiljerijske divizije.
Doneo nam je novo oružje koje zahteva posebnu tajnost.
Šta kažete, majore?
Udaljenost do tehnike je u dometu gađanja,
ali za to moramo u polje, par kilometara od prednje linije.
Vaša pomoć nam je neophodna. Treba nam bar dan predaha,
da obnovimo odbranu. Obezbedićemo vas.
Nisi smeo da odeš bez pitanja. Videću drugove i ujutro se vraćam.
Licem na zemlju, brzo! Na zemlju, ne dižite glavu!
Isprave.
Šta?
Možete ustati. Sve je u redu. U kola!
Nikome ne pominjite naš susret. Ni pukovniku Strelbickom?
Upoznat je s našim kretanjem.
Izgleda da smo videli ono što ne treba.
Što tako krišom? Ni farove nije upalio.
Druže, jeste li videli kolonu? Gde li su skrenuli?
Popravljali, zaostali. Prošla je, otišla ka Zajcevu.
Da nemate vatre? Sad ću naći. Možete sami zapaliti?
Juče sam povredio ruku. Otekla, snage nema. Idem u ambulantu.
Odakle su došli? Odande. Tamo su i otišli.
Moramo da blokiramo ovo polje i taj šumski put.
Uzmite sveže kadete iz rezerve i da miš ne prođe. Razumem!
Vidi gada. Čak ni ne mezi.
Šta mu je ono? Dinja?
Ananas. Ananas? A nama treći dan ne donose obroke.
Da počastimo momke.
Da uzmemo? Nemce.
Gotovs! Spreman?
Vidi vraga! Za mnom!
Lavrove! Kadate Lavrove, zašto nisi u ambulanti?
Moli da ga ne streljamo. Kaže da će ispričati sve što zna.
Komanda zahteva da što pre dođu do Moskve.
Spremaju udar na Veliku Šubinku.
Bitka za most će se nastaviti,
ali i kod Šubinke sakupljaju velike snage.
Ovaj ga naziva kukavičkim psom i kaže da je SSSR zaostala zemlja.
Sve je u redu? Da. U Poljskoj vojnici
u bezizlaznoj situaciji biraju zarobljeništvo
a Rusi ginu, ali se ne predaju.
Napravili su zasedu crvenim junkerima. Našoj prethodnici.
Kaže, mogli su ih pobiti,
ali civilizovano su im ponudili časno zarobljeništvo.
A šta su uradili vaši crveni junkeri? Šta su uradili?
Kaže da su bombama zasuli našu četu. Zar se tako ratuje?
Kaže... Prevedi, prevedi!
Kaže, koga ste odgajili? To su...
Divljaci.
Poslužite se, druže kapetane. Zajedno smo osvojili. Jedi, jedi.
Zdravo, Pahomove. Živ bio.
Vidi ti! Šta je to? Ananas. Ananas.
Življe, življe! Požurimo, braćo.
Ljudi!
Zdravo, ljudi. Uzmite metke.
Poslužite se.
Šta, napunile Švabe gaće? Ceo dan bez metka.
Kažu da se kriju ko pacovi. Kriju, kriju. Hvatajte lopate
i na posao. Lopate? A mi mislili da ćemo najzad za puške.
Objasniću neustrašivima. Teško je ubaciti bombu u rov.
Ako ekspldira izvan, geleri prelete i nikog ne pogode.
Zato na posao. I da se ne smrznete.
Nismo došli da spasavamo svoj život, nego Moskvu.
A kako ćeš pomoći Moskvi ako ti geler odnese pola glave?
Kopaj, pametnjakoviću.
Gas! Stavljaj gas maske!
Gas! Gas! Stavite gas maske!
Jahine, što nemaš gas masku? Nije to gas. Dim.
Sad će napasti most.
Na bajonete! Vatra po pešadiji!
Zašto danima stojimo besposleni? Mi smo najbolja baterija škole!
Baš zato i stojite. Uzeli su mi haubice, diviziju Dementjeva.
Tenkovi su otišli na Borovsk. Vaša baterija mi je zadnja rezerva.
U napad! Za srce naše domovine!
Za Moskvu! Ura!
Ubio sam ga!
Ništa ne vidim. Imam li oči?
Imaš. Kontuzija, Serjoga. Sitnica. Ozdravićeš u bolnici.
Neću u bolnicu. Dajte mi da nešto radim. Ruke su mi zdrave.
Mogu da punim redenike.
Već si ratovala?
Gde?
U Španiji.
Je li tamo lepo?
Raile? Raile, jesi li živ? Raile! Probudi se, molim te!
Hajde, probudi se!
Mili moj, čuješ li? Probudi se.
Probudi se, Jahine! Pristajem! Pristajem!
Raile, pristajem!
Tope se.
Čekajte, živ je! Ne sahranjujte ga! Živ je!
Pahulje se tope na njemu! Ne sahranjujte ga! Mir, mir.
Pahulje se tope na njemu! On je živ! Živ je.
Brzo u bolnicu! Brzo!
Sutra će udariti na Veliku Šubinku. Prebacite dodatno oruđe.
Ostalo je samo staro, školsko. Pošaljite sve što imate.
Dvogled.
Naterajmo Nemce da tamo pošalju što više snaga.
Upašće u močvaru, ali ovde napadi neće prestati.
Zato noću minirajte most
i na moje naređenje ga dignete u vazduh.
A ako dođu naši tenkovi? Ne znam kad će doći,
ali tamo je bar 200 neprijateljskih tenkova.
Naše snage se tope, a glavna kapija je otvorena.
Treća linija. Položaj poručnika Šapovalova. Gde je Šemjakin?
Eno ga.
Zdravo.
Evo, idem u Veliku Šubinku s pojačanjem.
Najzad da i mi imamo posla, da ne sedimo kao na izletu.
Čekaću.
Stvarno? Da.
Šta čitaš?
Priručnik.
O, Sanja! Zdravo. Ozdravi. Da, još ćemo ratovati.
Davno sam ozdravio. Neću da sedim zbog ogrebotine.
Uzmite dvopek za put. Drugovi šalju. Hvala, Sanja!
Uzmi, sutra će vam trebati snaga.
Nemoj da misliš. Sanja, znamo se od treće godine.
Zajedno smo odrasli. Celu školu sedeli u istoj klupi.
Stalno su nas zvali mladoženja i nevesta.
Sanja, izvini. Naš dogovor je bio nepošten.
Bojao sam se da ne izgubim Mašu. Izvini.
Ti kao da se opraštaš?
Pusti to. Vratićeš se, pa ćemo razgovarati.
Ne boj se! Deluju na psihu. Završiće, pa ćemo im pokazati!
Kartečom po pešadiji! Nemci sleva!
Protivoklopnom! Razumem! Pali!
Protivoklopnom! Desno! Razumem! Brže!
Zaglavlio se! Brzo u rov!
Slavik, u rov!
Kako je tamo, u Šubinki?
Dobar je vaš Slavka, Raisa Igorevna. Je li? Da.
Slavik, daj mi ruku! Daj mi ruku! Andrjuha!
Panasjuk, pokrivaj!
Znate Ljusu Šiškinu? Ljusu? Znam, kako da ne.
Gde je? Na prvoj liniji? Na prvoj.
Pij čaj. Ljusa je sakupljala bilje.
I uniformu ti oprala.
Spalili su Andrjušu Tkačenka.
Daj mi pušku! Dajte!
Ubio sam, Mitja! Ubio sam ga! Spalio je Andrjušu, a ja sam ga ubio!
Da, Slavik. Da, Slavik, bravo! Stvarno?
Samo mami ne govorite, važi? Naravno da nećemo.
Nikome ne govorite, nikome. Kao da sam živ.
I moj drug je otišao u Veliku Šubinku. Ljonka Zujev.
Iz istog smo sela, išli zajedno u školu.
Na pecanje, svuda zajedno. Kada smo pošli u školu,
njegova majka nas je zagrlila i rekla: Čuvajte jedan drugog.
Šta sad da joj pišem?
Ima hitnu poruku iz Šubinke. Gubi svest, umire, druže pukovniče.
Mlađi politički rukovodilac, Filipov.
Nemci su zauzeli Veliku Šubinku. Oprostite. Nisu izdržali.
Preživelo je manje od 40 vojnika.
Brane se iz kuća na obodu sela.
Šta je s artiljerijom? Svi su izginuli.
Sve su spalili.
Sve, naživo! Žive ih spalili!
Ivane.
Šta se dešava, Ivane? A šta se dešava?
Rat. Da, rat.
Ali zašto se u tom ratu bore samo dečaci?
Zašto u izveštajima nema ni reči o njima?
Kao da su ih svi zaboravili.
Oni ništa nisu videli.
Nisu videli život,
a bombama ih kidaju na komade i žive spaljuju.
Zar je to rat?
To je pokolj, Ivane.
Što ćutiš?
Uskoro više niko neće ostati.
Od tri i po hiljade, nikoga!
Gde su te rezerve zbog kojih umiru? Ne umiru zbog rezervi.
Da.
Oni brane Moskvu. Domovinu.
Zašto domovina ne misli na njih?
Bar na one koji još nisu poginuli.
Šta hoćeš da ti odgovorim?
Imam naređenje: držati do kraja.
Tamo, kod Šubinke, preživeli se drže sami,
a ja nemam načina da im pošaljem pomoć
ni da naredim povlačenje. Šta da ti kažem?
Svi će umreti. Svi.
Znači, tako treba
u ovom ratu.
Gde je Šiškina? Šta? Svi ponavljate: Šta, šta?
Što ste svi ovde, a nje nema?
O, opet! Valjaće da zavijemo.
Kad staviš par listova u čizme, biće toplije.
O čemu vi, a? Poruka pala s neba.
„Hrabri crveni junkeri! Hrabro ste se borili,
ali sada je vaš otpor izgubio smisao.
Varšavski put je naš skoro do same Moskve." Kako da ne!
Do same Moskve, a mi ovde smrzavamo zadnjice.
„Za dandva ući ćemo u nju.
Vi ste pravi vojnici, mi poštujemo vaše junaštvo."
Pazi, poštuju. „Pređite na našu stranu.
Ovde vas čeka prijateljski doček, ukusna hrana i toplua odeća."
Momci, stvarno, što sedimo?
I umiremo od gladi? To je pravi život!
I toplo i ukusno.
Valjda će dati i šnapsa.
"Ovi leci će vam biti propusnica."
Ljudi, ne mogu više da izdržim. Iskoristiću propusnicu.
Ne bojiš se da je propusnica otrovana? Proveriću.
Serjoga, šta ti je? Kontuzovan je.
Otišao da vrši nuždu. Prevršilo mi, braćo. Nisam pogodio?
Nisam pogodio? Šta ti bi, Serjoga? Umal' se nisam usrao.
Ne pomišljajte na front. U Šubinki se bore. Trebaju vam kreveti.
Poslaćemo vas u pozadinu. Neću u pozadinu!
Moram svojima, zdrav sam!
Šta je ovo? Eksplozija je pokidala žicu, jasna stvar.
Šta treba?
Odakle dolaziš, vojniče? Iz Šubinke.
Tamo svi izginuli. Izginuli.
Mitja!
Mitka! Mitka!
Živ si! Živ si, Mitja!
Ranjen si?
Mitja.
Mitja. Mitja!
Ranjen si? Mitja, jesi li ranjen?
Ni ogrebotine, zamisli.
Kao uklet!
To je Slavikova krv.
A još... Ko je još došao?
Ne. Nikog više nema.
Bum!
Drugovi kadeti. Zašto opet u rovove i bunkere?
Zašto odbijate da idete u bolnicu? Mi smo vojnici.
Odlazak u Podolsk je naređenje, moje naređenje.
Druže pukovniče, održali smo komsomolski sastanak. Zaključak:
ranjenici koji mogu da drže oružje moraju ostati na frontu.
Evo zapisnika.
Još možemo da se borimo. Ako Nemci pređu reku,
donosićemo granate. Kakva korist od nas u bolnici?
Ako treba, umrećemo da nas fašisti upamte.
Tako je! Nećemo ići. Ostajemo!
Sinovi,
spreman sam da i sam krenem u borbu s vama
i rastrgnem prvog gada koji mi stane na put.
Ali naš zadatak nije da herojski poginemo,
nego da izdržimo što duže.
A za to treba da ostati živ.
I još.
Morate završiti učenje, a ja da vas izvedem
da kao komandanti naše armije svojim baterijama tučete fašiste.
Morate otići, deco.
Tovarite sve sanduke!
Ne smeš, Saša. Molim te! Neću u bolnicu, Maša. Neću!
Gde sam ranjen? Možeš misliti, ruku zakačilo!
A kontuzija? Kakva kontuzija, Mašo?
Šta, ne vidim, ne čujem, gubim razum? Molim te, Saša!
Živ mi trebaš. Živ mi trebaš!
Golupčići se miluju. Gledam, ne mogu da se nagledam.
Saša, idi. Odlazi.
Kadete Lavrove, vratite zavoje i u kamion.
Drugarice vojni doktore, ja... Nema diskusije.
Grigorjeva, pomozi kadetu.
Nevesta, znači?
Hajde. Hajde, braćo.
Držite se.
Drugovi kadeti! U vozila! Srećno.
Pa, zdravo. Mitka, pomozi mi da ostanem.
Pokrij me, molim te. Ne mogu sad da odem.
Znam da nije po propisu, ali kao druga te molim.
Hajde, Mitja. Reši se, hajde!
Nikitina gleda, sačekaj.
Hajde!
Drugovi kadeti, u kamione!
Hajde momci, hajde! Ajde, ajde!
Treća linija, položaj poručnika Museridzea
Maskirajmo položaje! Neprijatelj ne sme da nas vidi!
Remizove, donesite još slame. Hajde, brže!
Položaj poručnika Šapovalova Prva pomoć, borci.
Grigorjeva, šta se šetaš? Brzo u zaklon! Razumem!
Borci, prva pomoć!
Što si takva? Kakva? Nekako drugačija.
Zato što radiš šta hoćeš, a ja to ne volim. Tako znači.
Saša, izgleda da se vraćamo u školu.
Ko? Svi. Bolnica ne radi, ranjenike odmah šalju u Podolsk.
Kažu da je došlo naređenje za povlačenje u Malojaroslavec.
Objaviće svakog trenutka.
Jeste li svi dobili prvu pomoć? Jesmo! Moram i do Aljoškina.
Tenkovi! Naši tenkovi!
Museridze, naši! Da, naši! Naši!
Druga linija, položaj poručnika Aljoškina Druže poručniče!
Naši tenkovi! Naši! Ura!
Sad ćemo pokazati Nemcima!
Ljudi, to su Nemci! Na oružje! U borbu!
Topove na rezervni položaj! Diži! Trkom!
Otkud u našoj pozadini? Gađaj prvi tenk!
Nemci! Baterija, u borbu! Oruđe na položaj!
Protivoklopnom s korekcijom!
Stavili su našu zastavu. Prva četiri su prošla!
Aljoškin će ih dočekati. Gađaj peti tenk!
Vidim cilj! Pali!
Prateći tenk protivoklopnom!
Protivoklopna! Vidim cilj! Vatra! Pali!
Bravo! Zaustavili su rep kolone.
Odakle su došli? Nisu valja prošli Veliku Šubinku?
Vatra! Pali!
Hajde, brže! Brže!
Borci, u borbu! Brže! Življe, življe!
Postavi lafet! Protivoklopnom!
Brže, brže!
Brže, Šipilove, hajde!
Ne stižem!
Hvala, druže!
Okreći oruđe prema mostu! Brzo! Nosi lafet!
Protivoklopnom, glavni tenk! Življe, življe! Hajde!
Protivoklopna! Brže! Vidim cilj! Pali!
Gađaj!
Svi u rovove!
Vatra!
Bravo, momci! Za sedam minuta devet jedinica.
Vreme je. Odmah pošaljite kurire.
Javite svima: rezerve su stigle, naš zadatak je izvršen.
Naređenje za povlačenje. U zaklon!
Dok se ne osveste, vraćamo oruđe na položaj!
Šemjakine, lafet! Ibrahimove, zapni!
Hajde, življe! Brže, brže!
Druže poručniče, naređeno je povlačenje do komandnog punkta.
Prenesite Aljoškinu naređenje o povlačenju.
Druže poručniče, dozvolite meni.
Hajde, Lavrove.
Šemjakine, na oruđe!
Mitja, Mitja!
Mitenka, sve će biti u redu.
Ne treba, Mašo. Izdrži! Sad ću sve srediti.
Mašo. Mir, mir!
Više ne treba. Treba! Ne smetajte, kadate Šemjakine!
Uvek si bila tvrdoglava. Stvarno?
Sećaš se, onda na reci, kad sam skočio i skoro se udavio?
A ti me vukla po pesku plačući.
Molila me da ne umrem.
A ja te gledao kradom.
Tako se lepo smešiš. Smeši se, molim te!
Koliko nam je tada bilo? Meni sedam.
A tebi osam.
Tada sam se zaljubio u tebe.
Reci, jesi li Sašu
stvarno sama poljubila?
Da.
Dobro je.
Uvek si o svemu sama odlučivala.
To je dobro.
Mitka!
Šta je s njim? Mitja! Mitja, Mitja!
Šta ti je? Pogledaj me!
Mitka!
Mitja. Sanja.
Saška.
Druže!
Mitja. Mitja!
Mitja! Mitja! Uradi nešto!
Možeš nešto da uradiš! Šemjakine!
Lavrove, na oruđe!
Druže poručniče, naređeno je povlačenje. Poslali su me da javim.
Dobro. Povucite se. Zadržaću ih. Pokriću vas.
Druže poručniče, kako sami? Niko nije ostao.
Povucite se, Lavrove! To je naređenje!
Drugi na nišanu. Hajde, Lavrove. U gusenice.
Vidim cilj. Gađaj! Pali!
Dobar si nišandžija, Lavrove. Hvala, druže poručniče.
Vidiš onog? Nije ga lako probiti. Oklop kao u nilskog konja, 30 mm.
Gađaj drugog. Strane su mu slabe.
Ciljam kupolu. Dok nas traži, pre ili kasnije će se otkriti.
Jesi li nekad bio na Crvenom trgu? Nisam. Šteta.
Ja sam iz Tule. I tamo imamo Kremlj.
Stvarno je sav crven? Ne, zašto?
Zidovi beli, kaldrma crna.
Crveno je u Rusiji značilo lepo.
Nisam još Vovku tamo odveo. Odvešćete ga. Tek posle rata.
Vidim cilj. Nemci su sasvim blizu, a nemam više metaka!
Drži.
Hoćemo li? Idemo!
Gotovo.
Sad smo kao na dlanu. Imamo minut dok nas ne vide i nanišane!
Traži slabo mesto, Lavrove! Neće biti drugog hica!
Kartečom po neprijatelju kod bunkera Aljoškina!
Remizove, šta imaš? Brzo!
Druže poručniče, zatvarač se zaglavio!
Druže poručniče, ponovo je naređeno da se povučete! Idi!
Nemci dolaze, druže poručniče!
Evo, evo, sad ćemo otići.
Sećam se da si na vežbi pogodio maketu pravo u cev.
Sačekaj da on nanišani.
Ostao je samo jedan tenk. Samo jedan.
Hajde, Afanasije. Hajde, rođeni!
Pažnja, pažnja! Govori Moskva.
Naša vojska je vodila žestoke odbrambene bitke.
U tim bitkama neprijatelj je pretrpeo značajne gubitke.
Naša vojska je uništila, ne računajući dejstva avijacije,
271 tenk...
Posvećeno Podolskim kadetima i svim vojnicima i komandantima
Crvene armije koji su branili Moskvu na Ilinskoj liniji oktobra 1941.
Naređeno je da zadrže neprijatelja 5 dana, a izdržali su 12.
U borbama je od 3500 kadeta poginulo više od 2500.
Većina nije imala ni 20 godina.
Ne propustivši nemačku vojsku ka Moskvi, izmenili su tok rata.
Večna im slava.
prevod LjubicaSP ljubpet@gmail.com