THE FINAL STAND
BASERAD PÅ SANNA HÄNDELSER
I BÖRJAN AV OKTOBER 1941 MARSCHERADE NAZISTERNA INOM 20 MIL TILL MOSKVA
Kom igen, snabbare!
-Fördela utlösarna! -Förbered era vapen!
Mål upptäckt!
Referens två, fientlig pansarvagn!
-Snabbare! -Pansarbrytande!
-Skynda er! -Inkommande!
Upp med dig.
-Snabbare! -Pansarbrytande här!
-Pansarbrytande laddat! -Vi är redo.
-Redo! -Eld!
Avfyrar!
-Kom igen! -Ladda om.
Till vänster. 20 steg!
Tkachenko är träffad!
Kom an!
-Redo! -Eld!
Fyrar av!
Jag är antingen död eller sårad. Var varsam om jag är sårad.
Om jag är död, lämna mig liggandes.
PODOLSK. UTBILDNING AV ARTELLERI OCH INFANTERI
Inte illa. De sköt rakt i pipan. Vem var skytt?
-Kadett Lavrov, överste. -Lavrov...
Inte illa. Det är tillräckligt med vatten!
Stänger av vattnet!
-Vik slangarna! -Viker slangarna, uppfattat!
-Tredje målet nu. -Ja, överste.
-Redo! -Eld!
Avfyrar!
Lavrov, sa du?
Vad sysslar du med? Vill du att vi ska bli bestraffade igen?
Lavrov gjorde det igen.
Ja. Bättre än alla andra, eller hur?
Glöm inte vad du sa... Att Dmitry Shemyakin var bäst.
Se på honom. Inte konstigt att han surat på sistone.
Vad pratar ni om? Jag hör ingenting.
Givetvis inte, kadett Tkachenko. Du har drabbats av stridsutmattning.
Fyll på med ammunition och förbered nästa övning.
Ja, sir.
På led! Blicken framåt! Kamrat överste!
Manöver. Vem är skytt på första kanonen?
-Jag är skytt, kamrat överste! -Svara ordentligt.
Undersergeant Lavrov.
Vad ska jag göra med detta... Lavrov?
Ursäkta, kamrat överste, av vad?
Tre skott, tre träffar, allt inom den tilldelade tiden.
Men av misstag förstörde vi kabeln till det sista målet.
Av misstag? Nåväl. Hur många mål förstördes?
-Tre, kamrat överste... -Två! Ni förstörde två mål, kadett.
Vad hände med den tredje pansarvagnen? Den sprängde er kanon, eller hur?
Ni är redan döda. Pansarvagnen körde över er och fortsatte mot Moskva.
I mina ögon är det definitionen av illa. Riktigt illa.
-Jag förstår inte, kamrat övers... -Vem här kan förklara?
Sergeant Shemyakin.
Det tredje skottet träffade den övre sektionen av pansarvagnens kanon
där pansarskyddet är vinklat lågt mot skottets bana.
Skottet rikoschetterar och måltavlan överlever.
Om tre månader befinner ni er på frontlinjen.
Ni kommer att beordra soldater äldre än er.
Era prestationer gäller liv och död.
Det kommer påverka resultatet av kriget mot nazisterna.
Er barndom är över, uppfattat?
Andras liv vilar i era händer nu.
Varje misstag kan leda till dödsfall.
Så minns det!
Vänligen.
Lunchen är serverad! Varsågod.
Hoppas att det smakar.
Inser du nu att strid inte är en lek? Det är ingen karnevallek.
Och det finns inga flickor där. Ingen att imponera på.
Det finns flickor.
De pratar om dig.
Håll dig undan från Masha. Alex, hon är en fin flicka, inte någon...
Någon? Vad menar du?
Att hon är väluppfostrad som du? Att hon är för fin för mig och rätt för dig?
-Det försöker jag inte säga. -Så vad säger du?
Bara för att jag växte upp utan föräldrar borde jag hålla mig borta från henne?
Vårt hedervärda infanteri återvänder! Var hälsade, fältmarskalkar!
Fick ni ens chansen att avfyra era gevär?
Sannerligen. Vi gjorde anfallsövningar och tränade närstrid.
Så varför skickar de inte ut er i fält?
Vi hör er inte av allt damm!
Gömmer ni er fortfarande bakom era leksaker? Vilka krigsgudar ni är!
Blev ni utsparkade ur skolan eller övergivna? Varför står ni bara där?
-Vi ska nog visa er! -Nu räcker det!
Ett, ett, ett, två, tre...
Vad sägs om en överenskommelse. Ingen av oss jagar henne.
Men om hon väljer en av oss, så får det bli som det blir.
-I mitt hem slåss man för flickorna. -Men vi ska inte slåss.
Har vi en överenskommelse?
Överens.
ARTELLERISKOLAN
Ursäkta, kamrat läkare. Jag somnade.
Ingen fara. Sånt händer.
-Är allt som det ska? -Ja.
Jag tyckte att jag hörde fotsteg.
Masha, gå och lägg dig.
Lägg undan böckerna.
Jag måste memorera alla latinska namn. Jag har mycket kvar att lära mig.
Vem gav dig blommorna?
Jag vet inte ens.
Flickor, flickor, flickor. Jag tycker så synd om er.
Ni blir förälskade och sen flyttas han till fronten.
Det pågår flygräder mot Moskva igen. Hur många fler bomber tål staden?
Korsdrag?
Stäng fönstren, sen går du och lägger dig.
Lavrov?
Kom igen, vad tänkte du med? Du...
Varför gjorde du något så dumt, Lavrov?
Det var inte jag. Det var flaskorna.
Jag trodde att vi hade en överenskommelse.
Ja, vi hade det.
Och du bröt den.
Dmitry...
-Förlåt, jag menade inte att göra det. -Menade inte?
Så det är så enkelt? Du "menade inte", men gjorde det.
Dmitry...
Jag vet att jag är skyldig, men jag kunde inte hindra mig.
Förlåt mig, min vän.
-Förlåta dig och sen är det över? -Sen är det över?
Varför ler du?
Tänk dig... Hon kysste mig och det var hennes val.
Föräldralösa avskum.
Nu räcker det! Sluta!
Lägg av! Tillbaka till sängarna!
Vad försiggår här?
Kamrat major.
Så...
Vackert.
Så vad hände?
Jag förstår.
Det här hände.
Shemyakin föll ur sängen i sömnen...
...och slog läpparna mot bordet.
Och Lavrov slog ögonbrynet mot sängramen när han hjälpte sin vän upp på fötter.
Om det inte är vad som hände, så deltar ni inte på träningen imorgon.
-Är det uppfattat? -Uppfattat, sir.
I så fall, städa rent här och lägg er.
Kamrat löjtnant, det är inte vad som inträffade.
Jag bråkade med undersergeant Lavrov.
Enligt regelboken måste vi straffas.
Varför?
Tystnad!
I så fall...
Fem dagar i arresten. För er båda.
Ja, sir.
Det är inte allt.
Undersergeant Lavrov...
Med beaktande av ditt beteende,
vilket inkluderar gårdagens incident på träningen,
så kan den här situationen mycket väl leda till din relegering.
Uppfattat.
VARSHAVSKOYEVÄGEN
Jag ser en fiendekonvoj bestående av bepansrade fordon
som rör sig längs Varshavskoyevägen strax utanför Yukhnov.
Jag vet inte hur många. För många att räkna.
MOSKVA 190 KM
För två dagar sen, efter hårda strider, bröt fienden igenom våra frontlinjer.
De skickade omedelbart in flera stora mekaniska enheter.
Idag tog de Yukhnov.
I nuläget har vi inga trupper som kan stoppa dem från att nå Moskva.
Vi har emottagit order om att mobilisera Podolsks militärskolor.
De är våra enda resurser i området.
Vi måste sätta emot allt vi kan
för att hålla tillbaka fienden tills vi kan sätta in reserver om fem-sex dagar.
Men generallöjtnant, de är röda arméns framtida ledare!
De är vår guldreserv.
Om sex veckor är deras träning fullbordad, så de kan försvara...
Överste Strelbitsky, vilka och vad ska de försvara om sex veckor
om tyskarna intar Moskva i morgon?
Tro mig, överste, det var ett tufft beslut för oss att fatta,
men vi hade inga andra alternativ.
Era order är att omedelbart ta er till Ilyinskyfronten.
Ja, kamrat generallöjtnant.
Befälhavaren för den sammanslagna truppen
blir ordföranden för infanteriskolan, generalmajor Smirnov.
Han väntar dig vid fronten.
Du är utnämnd till hans högra hand. Ditt uppdrag...
...är att skapa en försvarslinje vid byn Ilyinskoye.
Här är motorvägen, floden och bron.
Vi bygger 20 artilleribunkrar och 20 bunkrar för maskingevär.
Nazisterna har upp emot 300 pansarvagnar. Enbart artilleri kan stoppa dem.
Kamrat generallöjtnant,
vår stridsbestyckning har skickats till frontlinjerna.
Vi har bara 30 pjäser kvar varav enbart 12 är pålitliga.
Resten kan bara skjuta ett halvt dussin skott om vi har tur.
Vi skickar mer vapen. Bege dig omedelbart dit.
Fem till sex dagar. Vi räknar med dig.
Håll tillbaka fienden oavsett kostnaden.
Skolans ordförande. Öppna grinden.
Vänliga hälsningar från infanteriskolan.
-Varför så allvarlig, Pakhomov? -Jag har mina anledningar. Visst, Rayeel?
Rayeel!
Det finns något som jag alltid har velat veta.
Gör man HLR så här?
Eller så här?
Det är olika varje gång. Allas läppar är unika.
Ja, ja, ja. Det är som vår läkarinstruktör sa till mig.
"Pakhomov, det är bäst att du stänger munnen innan du tappar medvetandet,
för din mun är inte enhetlig med militärens standard."
Masha! Masha!
Alex bad mig att hälsa att han inte kan träffa dig idag.
Varför? Vad hände?
Han sitter i arresten. Han bråkade med Dmitry.
Varför är Yakhin så tyst idag?
Du bad mig om en dejt, men nu släpar du efter utan att säga något.
-Shishkina... Lucy... -Nå? Vad är det?
Shishkina...
Jag friar till dig.
Så vill du...gifta dig med mig?
Artillerister, samling!
Infanterister, till skolan! Skynda er!
Omedelbart!
Rayeel! Yakhin! Kom!
Kamrater! Kadetter och officerare!
Nazisterna försöker bryta sig igenom våra linjer.
Våra fäder och våra bröder
offrar sina liv för att stoppa deras frammarsch.
Och nu är det vår tur.
Vi har blivit tilldelade ett uppdrag av stor vikt.
Vi måste till fronten vid Ilyinsky till gryningen, skapa en försvarslinje
och hålla fienden tillbaka i minst fem dagar,
oavsett kostnaden, tills förstärkningar anländer.
Oavsett vad fienden angriper oss med, oavsett vilka krafter vi möter...
...så måste vi härda ut!
Hela krigets resultat,
kriget mot dessa fascistiska svin, vilar nu i våra händer.
Om vi måste dö i denna stund, så ska vi dö som hjältar! Ingen underkastelse!
Alla ska iväg och bekämpa nazisterna. Jag stannar aldrig här.
Safronov?! Släpp ut mig! Hör du mig, Safronov?
Dmitry, vi måste bryta oss ut.
När vakten kommer med lunch, så binder vi honom.
Det lär inte fungera. Vi blir straffade med ytterligare tio dagar här.
Det kommer fungera, Dmitry. Safronov vaktar oss.
Precis, Safronov. Tänkte du på honom? Vad de lär göra mot honom?
Tänkte du på mig i baracken eller nu?
Kan du för en gångs skull bryta mot regelverket?
Kom igen, slå mig.
Din ynkrygg. Du gömmer dig bakom regelverket.
Alex? Lavrov?!
Alex, varför är du och Dmitry här?
Det var bara ett litet slagsmål.
-Är han oskadd? -Självklart.
Vi bråkade bara lite, ingen fara.
Masha! Grigorieva!
Masha! Masha!
De släpper mig om fem dagar. Bara fem dagar till.
Jag vet inte var jag är om fem dagar.
Jag hittar dig. Jag gör vad som än krävs.
Var försiktig därute, okej?
Det lär ta minst 24 timmar att flytta 3 500 kadetter dit.
Om tyskarna avancerar igenom Ilyinsky så kan ingenting stoppa dem,
så vi sätter in en förtrupp.
Deras uppdrag är att korsa Ilyinskylinjen under skydd av natten
och gå samman med kapten Starchak och hans fallskärmsjägare.
-Det är en grupp eller ett kompani. -Har vi inte mer exakt information?
Starchak var lärare till underrättelsetjänsten.
Han bildade en gerillaenhet med sina elever och höll deras antal hemligt
så att ingen vet hur många finns bakom fiendens linjer.
Starchaks gerillaenhet, tillsammans med vår,
ska bekämpa fiendetrupperna och köpa oss tid.
Kamrat Mamchich, samla dina män och utrustning och bege er av direkt.
-Se till att du tar de bästa kadetterna. -Ja, sir.
Alyoshkin, gårdagens bråkmakare, vad hette han? Lavrov?
-Ja, sir. -Han ska vara med i förtruppen.
Män som han är värda sin vikt i guld. Gör det nu.
Kom igen, lasta snabbare.
Ammunitionen ska till de första fordonen.
Kadetter, skynda er med lådorna.
Sluta, mamma. Det är pinsamt.
-Har du packat varmt? -Mamma.
-Nätterna blir redan kallare. -Vi ska bara vara borta i fem dagar.
Du vet att vi har en topografitenta nästa vecka.
Min son.
Jag ber dig, gör ingenting dumdristigt.
Kom ihåg att du är min hela värld.
Okej, mamma. Jag menar, ja, kamrat militärläkare. Tillåtelse att gå?
Beviljas, kadett Nikitin.
Masha!
Alex ska också iväg. Strelbitsky beordrade honom till förtruppen.
De ska ge sig av nu innan oss andra.
Vilka lyckostar. De fick helt nya sikten.
Förtrupp, bege er av!
Konvoj mot Yukhnov, bege er av!
Förbered för avresa!
Iväg med er!
Sätt fart, pojkar! Lasta pjäsen!
Alex!
Shemyakin, sluta dröm! Sätt fart!
Alla ska ta två set om fem skott! Fem pansarbrytande, fem splitter!
Fortare! Lasta lådorna!
Tredje divisionen, förbered för avresa!
-Kom igen! -Dima, min son. Dima.
Stopp! Flytta fordonet! Kamrat löjtnant! Kamrat löjtnant!
Kan alla släktingar göra mig en tjänst och kliva ur vägen? Gör som jag säger!
Ta tio steg tillbaka! Vänligen stig bakåt!
Mikhail!
Du, spela något eftersom ni är här!
Starta motorn och kör! Kamrater, lämna plats!
Kliv tillbaka! Snälla, gör som jag säger!
-Afanasy! -Pappa!
Lisa?!
Afanasy!
Ursäkta. Lämna plats.
Lisa, vad gör du här?
Vi väntade. Jag lagade soppa. Har du ätit?
Pappa, ska du dra ut i krig nu?
Nej, min son, inte ut i krig. Det är bara en övning.
Ska alla ut i krig utom du?
Vovka.
-Bete dig väl. Okej? -Ja.
Kliv undan allihopa!
Och hjälp din mamma. Jag lovar att jag kommer tillbaka.
Alyoshkin! Kom igen nu!
Vänligen kliv åt sidan! Snälla, blockera inte vägen.
Jag kommer tillbaka.
Kom igen!
Vovka!
-Var en hjälte! -Jag ska för dig, pappa!
Ur vägen!
Från Sovjetiska Informationsbyrån.
Medborgare i Sovjetunionen.
Idag genomförde nazisternas flygvapen en rad luftangrepp.
Många anfall slogs tillbaka,
men flera flygplan lyckades ta sig förbi
för att släppa brandbomber över olika delar av staden...
Den vita halvmånen, vakar över...
Du... Läs en dikt för oss.
För de flesta av oss är livet fyllt av tuff terräng:
Vi kommer till världen ur skrik och smärta.
Vi kämpar för att växa, att lära oss flyga, men varför?
Bara för att dö?
Jag vägrar att tro det. Det finns mening i livet.
Genom riset, genom taggarna, kan man skära sin väg.
Vi måste se på vår resa utan rädsla.
Och med mod närma oss den förrädiska fronten.
För även om en farlig best står i min väg,
Ska jag flyga som örnen, inte dess byte.
Jag ska kämpa man mot man, för jag är född i Sovjets land.
Ta skydd! In bland träden!
Lever du?
Ut! Spring mot träden!
Vad gör ni? Spring!
-Rör på er! Kom igen! -Ut! Fort!
Bogatov?!
Ta skydd!
-Artilleripjäserna brinner! -Lastbilen har fattat eld!
Ducka!
Det här är en order! Ta ut pjäserna omedelbart!
Rör på er! Snabbare!
Här borta! Vi måste ta ut pjäserna ur bilen!
-Släck elden! -Ta ut pjäserna!
Kom igen, Tkachenko!
Undan! Jag kör iväg den!
Tillbaka! Ta skydd, den kommer sprängas!
Tkachenko, hoppa ut!
Tkachenko. Han lever.
Hurra!
-Andrey! -Du lever!
Tillbaka till fordonen!
Läkare, hit! Bogatov är sårad!
Hämta en första hjälpen-låda! Ge mig din ryggsäck! Ryggsäcken!
Skynda! Lägg honom!
Min anteckningsbok.
Försiktigt.
Kompis.
Håll ut.
Vilket dumt sätt att dö.
Jag tog mig inte ens till fronten.
En sann hjälte.
VARSHAVSKOYEVÄGEN
-Yakhin och Khalilov, följ med mig. -Ja, sir.
-Stanna där ni är. -Visst, officerare. Barn, stå still.
Mukhin och Lavrov, följ mig.
-Var inte rädda. Vi är vänner. -Vi är från Podolsk.
Varför skulle jag lita på dig? Igår kom några "vänner" till byn.
De dödade fyra och förde bort borgmästaren.
Vad ska de med honom till? Han är en gammal, enarmad man.
Vad fraktar ni?
Vad vi fraktar? Gamla kläder, skor, byxor, en rock...
Mitt barns gudmors far dog, så hon gav oss hans saker.
Visa dem, Marusia.
Jag antar att du leder enheten?
Det har du rätt i.
Kommendant av infanteri- och artillerikadetternas förtrupp,
överstelöjtnant Mamchich.
Underrättelseinstruktör kapten Starchak. Dessa är mina lärlingar.
Får jag se era papper?
Det finns fler infiltratörer i skogen än det finns svampar.
Jaså?
Alex?! Lavrov?!
Ursäkta, kamrat kapten.
Yerokhin, eller hur?
Yerokhin, känner du kadetten?
Vi är från samma barnhem. Han är Alex Lavrov.
Bra. Sänk era vapen!
Manöver!
Yerokhin!
-Alex! Lavrov! Kompis! Se på dig! -Och dig!
Trevligt att träffas, överstelöjtnant.
Så här tillfångatar vi nazister i trakten, med hjälp av levande bete.
De beter sig som om de äger landet.
Men nu när vi har artilleri så ska vi sätta dem på plats.
Yerokhin! Zaitseva! Det dög inte.
Du skulle inte ha visat foten, dessutom var vapnet synligt.
Det var mitt fel, kamrat kapten.
Sådana fel kan kosta oss livet.
Vi hade tur att våra vänner kände medlidande.
Spanare. Huvudstyrkan kommer senare.
Låt motorcyklarna passera. Mina barn tar hand om dem.
De tunga fordonen är dina.
De är sannerligen självsäkra.
Därför de inte vet att vi har fått artilleristöd. Lycka till.
Bemanna era positioner! Kanon ett-infanteri, splitter.
Splitter, ja, sir!
Kanon två och tre -fordon, pansarbrytande!
-Pansarbrytande! -Pansarbrytande laddat!
Referens, mitt, 12 till höger, pansarbrytande!
-Pansarbrytande laddat. -Pansarbrytande laddat!
-Redo! -Eld!
Eld!
-Eld! -Fyrar av!
Fick dem.
Främre fordonet, pansarbrytande! Eld!
-Pansarbrytande laddat! -Eld!
Fiendesoldater, splitter!
Tyskar till höger!
Följ mig!
-Andra sektionen följer mig! -Ja, sir!
Skär av infanteriet!
Följ mig!
Lavrov, tillbaka till din station!
Lavrov, vad fan? Tillbaka!
Så. Artilleri?
Följ mig.
Jag sa "följ mig"!
...Pavlenko och Sinitsyn.
-Kapten Rossikov! -Ja?
Är detta din soldat?
Ja, han är skytt. Undersergeant Lavrov.
Förklara för mig varför en av dina skyttar beger sig på enmansanfall.
Han anföll i alla fall istället för att retirera.
Ni tar det inte på allvar...
Är du så fast besluten att bli hjälte?
Hörde du stridsropen och fötterna ville leda dig på jakt?
Tänk om du hade blivit skjuten mellan ögonen?
Då hade du legat här precis som dem.
Skillnaden är att de dog när de skötte sina jobb.
Du är artillerist. Du är skytt. Det gör dig till specialist.
Utan specialister har vi inget artilleri!
Och utan artilleri har resten av oss inget skydd,
och vi slutar som dem, sida vid sida.
Eftersom du bröt mot regelverket blir du nedgraderad till ammunitionstjänst.
Ja, sir.
Sätt fart!
ILYINSKYFRONTEN
Titta, de har satt in gröngölingarna. Striderna måste gå dåligt.
De kommer att dö här för ingenting.
Kamrat överste, snälla, lyssna.
Vi har byggt nio bunkrar på den här sidan av vägen och elva på den andra.
Vissa av dem är inte vid floden, utan längre bort,
vid den andra och tredje linjen.
Kamrat överste, vi har arbetat 20 timmar om dagen.
Vi gräver till och med på nätterna...
Tyst. Vad pratar du om? Kallar du detta för en försvarslinje?
Varför är ingenting förberett?
Vad menar du, kamrat överste? Det är en bra betongbunker.
En av många som vi har byggt.
Det är en likkista. Varför är inte skyttegluggarna bepansrade?
Ett skott och splittret dödar alla inuti!
Var är dörrarna?
Ett par granater inkastade bakifrån dödar oss alla!
Har du märkt att det inte finns något kamouflage?
Ovanifrån, från den andra sidan av floden,
vi kommer att synas på lång väg!
De skjuter oss i stycken och vi sinkar dem inte ens!
Vi har gjort allt vi kan här. Du har sett det.
Du har sett att vi har till och med kvinnor och gamla som arbetar utan sömn.
Kamrat överste!
Våga inte gömma dig bakom kvinnfolk!
Fyra tusen! Så många av mina unga pojkar är på väg hit
för att bli dödade på fläcken! Försöker du att hjälpa dem att dö?
Lyssna på mig, överste. Jag har varken pansarskydd eller dörrar!
Befästningarna skulle färdigställas om mer än två månader.
Ingen föreställde sig att tyskarna skulle ta sig ända hit.
Titta, Smirnov är här.
Kadetterna hjälper lokalbefolkningen att bygga befästningar längs floden
och sätta upp barrikader mot pansarvagnar och infanteri.
Två infanteribataljoner anländer ikväll och ytterligare en till gryningen.
De flesta av mina kadetter är fortfarande på väg.
Vi har inga fältkök, bara en dags rationer,
och vi har inte fått vapen.
Förtruppen klarar sig inte längre än ett par dygn.
Har du några tankar kring försvaret?
Tyskarna har inget annat val än att korsa den här bron.
Zaitsevo och Bolshaya Shubinka omges av träskmark.
Även om de försöker ta sig igenom så kan vi pressa tillbaka dem.
Men om deras styrkor korsar bron, så blir vi snabbt slagna.
Därför föreslår jag att vi spränger bron.
Jag förbjuder det.
Mina order är att skydda den tills vårt motangrepp...när vi får pansarstöd.
Jag anser det nödvändigt för att stötta förtrupperna.
De måste hålla ut längre än vi hade förväntat oss.
Vi måste säkra förstärkningar, ammunition och proviant,
ordna läkarvård och evakuera de skadade.
När det gäller fronten...
Överste Strelbitsky, du har auktoritet att beordra antipansareld.
Jag har inte sett några flyktingar på två dagar.
Det innebär att tyskarna är nära. Vi lär träffa dem snart.
Varför sitter ni här och latar er?
Vi kom precis, kamrat löjtnant. Vi vet inte vad vi ska göra.
Ge oss spadar. Vi skäms att inte arbeta.
Ni bör sannerligen skämmas. Varför behöver ni spadar?
Ni är trots allt musiker. Ert kall är musiken.
Så spela. Spela, pojkar.
Skänk folket lite glädje.
Förbered er när det första skottet exploderar nära er bunker.
En till, sen flyttar ni kanonen ur bunkern.
-Kamrat överste, en fråga... -Jag vet.
Det är emot regelverket att flytta kanonen.
Självklart vet ni det, och det gör även tyskarna.
När de har siktat in sig, kommer de träffa bunkern
och vid det tillfället ska ni inte befinna er i den.
När röken har lagt sig flyttar ni tillbaka kanonen och fortsätter.
VARSHAVSKOYEVÄGEN. FÖRTRUPPERNAS POSITION.
Inte än... Vänta...
Kom an!
Referens två, fiendepansar!
-Redo! -Eld!
Avfyrar!
Missade!
Den jävla...!
Justera siktet! Skynda er!
-Redo! -Eld!
Avfyrar!
Bra gjort, Lavrov. Jag hade inte trott det om jag inte sett det med egna ögon.
Fortsätt gräva, kamrater.
Arbeta så snabbt ni kan. Tyskarna närmar sig.
Lyft utlösarna! Kanoner till sina platser!
-På plats. -Ja, sir.
De har köpt oss tre dagar, det är bra.
Men de måste hålla ut längre, tills befästningarna är färdiga.
Då ska vi göra det.
-Lavrov, pansarbrytande! -Jag har bara splitter kvar!
Avfyra splitter för att hålla dem tillbaka så påbörjar vi en reträtt.
Hjälp de sårade!
Han är från förtruppen. Förbered honom för operation.
Avfyrar!
Rör på påkarna!
Få se!
Pansarvagnar! Våra pansarvagnar!
Förtruppen är utmattad. De har hållit tillbaka fienden i fem dygn.
Lyckligtvis har den 17:de pansardivisionen...
Pansarvagnarna ska vidare till Borovsk.
Jag måste också berätta att reserverna anländer senare än förväntat.
Det innebär att vi måste möta fienden på den här fronten.
Mitt föreslag är följande: Vi upplöser förtruppen
och låter kadetterna återgå till sina bataljoner innan gryningen.
Tack. Lycka till i Borovsk.
Sextioåtta döda.
Pojkar, har någon av er sett undersergeant Lavrov?
Alex?
Han är med kapten Starchaks män, nära...Alexeyevka.
Kör snabbare, kamrat kapten! Jag har snart slut på ammunition!
Jag kör så fort jag kan på en cylinder!
Avfyrar!
Kom igen, fortsätt!
Adjö, kapten. Lycka till.
-Visa tyskarna ingen nåd. -Helt rätt.
-Lycka till. -Detsamma.
Rör på er!
-Masha? -Försiktigt. Ligg still.
Var är vi?
Förtrupperna fick nya order, de ska retirera till befästningen.
Och du? Varför är du här?
Gråt inte. Det är ingen fara. Såren är inte allvarliga.
Så många dog.
Vi grävde gravar hela natten och kunde fortfarande inte begrava alla.
Lavrov!
Du ser pigg ut!
Stridsutmattning passar dig.
Vila och återhämta dig. Minns du var du hör hemma?
-Ja, det gör jag. -Det stämmer. Bakom ditt gevär.
Du har en vacker framtida fru, Lavrov. Men viktigare, en trogen.
Hon sa: "Jag ska äkta honom och går ingenstans förrän han är hittad."
Så vi genomsökte området.
Du hade tur, Lavrov. Du måste ta hand om henne.
Adjö för idag!
Framåt!
"Framtida fru?"
Kom igen, fortare!
ILYINSKYFRONTEN. FÖRSTA FÖRSVARSLINJEN.
"...jag saknar dig något oerhört.
Käraste Martha, min älskade. Jag tänker på dig varenda stund av varje dag.
Vi sover i tre timmar, sen gräver vi skyttegravar.
Hela natten blickar jag mot himlen, djup och mörk, som dina ögon."
Fråga henne om kon.
Pakhomov! Varför sover du inte?
Jag kan inte sova. Jag svälter.
Här.
Du är en god man, Vasilkov!
Se vad utbildningen har gjort med dig.
Jag äter inte mycket och du är större, du behöver näring, så ät.
När vi har sparkat ut nazisterna måste du besöka mig i Kherson.
Jag ska se till att du äter dig tjock, Vasilkov.
Min mammas rödbetssoppa är otrolig.
Vad är det, Pakhomov?
Kamrater, ta på er hjälmarna. Hjälmar på.
Ta skydd!
Ner i skyttegravarna! Lägg er!
Tyskar!
Tillbaka ner i skyttegraven!
De är bara tunnor! De är bara tomma tunnor!
Kom tillbaka innan du dör! Vart är du på väg, idiot?!
Ta skydd, allihopa!
Tillbaka till skyttegravarna!
Ner! Lägg er med ansiktet mot marken!
Ta skydd!
Ner!
Tillbaka!
Kompis! Ligg kvar, Vasilkov! Ligg kvar!
Ner!
ANDRA FÖRSVARSLINJEN. LÖJTNANTS ALYOSHKINS POSITION.
På era platser.
-Upp med dig! -Jag hör ingenting!
Jag sa upp med dig!
Jag hör ingenting!
Var är jag?
Läkare!
Sergeanten kommer döda mig. Jag tappade mitt gevär.
Sergeanten kommer döda mig. Mitt gevär... Sergeanten kommer döda mig.
Hör upp, allihopa!
Gör iordning era vapen!
-Hör här, du... -Upp.
Gör iordning era vapen!
Upp, bröder!
Hör upp, allihopa! Gör iordning era vapen!
Kontrollera era vapen och utrustning!
Gör iordning era vapen! Upp!
Pakhomov? Pakhomov?
Victor... Såg du hur vår skyttegrav kollapsade...
...och ditt gevär begravdes.
Det är så orättvist, Pakhomov, så orättvist.
Hur blir det med din mammas soppa? Hur blir det med Kherson? Victor!
-Tyst. -Victor!
Tyst, Vasilkov, var tyst.
Jag fick en smäll i huvudet, men jag mår bra.
Jag överlevde vinterkriget och jag ska överleva det här med.
Bra sagt.
Och var... Vad heter han...
Vem?
Kamrat kommendör! Pansar! Det är pansarvagnar på andra sidan!
Många!
Till era platser! Bemanna alla stationer, kadetter!
Pansarbrytande!
-Pansarbrytande! -Pansarbrytande laddat!
Kulspruteskyttar, förbered er att skära av infanteriet!
Måltavla, första pansarvagnen!
-Redo! -Eld!
Avfyrar!
Skjut bara mot synliga mål!
Avfyrar!
Pansarbrytande! Kom igen!
Eld!
De har upptäckt oss! Rulla ut kanonen!
Rulla ut kanonen ur bunkern!
Flytta in den! Snabbare!
Pansarbrytande laddat!
Eld, Pavlov! Eld!
Ja!
-Pansarbrytande! -Pansarbrytande laddat!
De ser oss, rulla ut kanonen!
Dra! Fortare!
-Bakom kanonen! -Ta skydd!
Din tur, Lepyokhin!
Ledaren, halv mållängd!
-Redo! -Eld!
Avfyrar!
Snyggt! Bra jobbat, Lepyokhin!
Mål-retirerande fiendepansar! Pansarbrytande!
-Redo! -Eld!
Avfyrar!
Alex?
Dmitry?
Du lever!
Tack och lov att du lever!
Alyoshkin tillät mig att söka upp dig.
Ingen vet vad som händer.
Vi håller den andra linjen. Alla strider utom vi.
Efter tre angrepp på fronten så har allting tystnat
och vi vet inte vad vi kan förvänta oss.
Hur har du haft det?
Dödade du många nazister?
Många, Dmitry... Många.
Men de dödade många av oss med.
Alexey Sinitsin.
Rustam.
Vasily Losev.
Polushkin.
Ryzhenko.
Sushko.
Anatoly Mukhin.
Ozerov.
Gorokhov.
Zhuravlyov.
-Sikta! -Alex Zhilin.
-Eld! -Yakov Livstein.
Kutumov.
-Rodionov. -Eld!
Nikolai Andreyev.
-Eld! -Vasily Akulov.
Manöver!
Fedor Gromov.
Nikolai Kireyev.
Andrey Belov.
De sa att du var erfaren, men du andas som en häst.
Jag är erfaren, kamrat kapten, men nätterna är kalla och näsan rinner.
Jag täcker dig istället. Grabben är för tunn.
-Vilken erfarenhet har du? -Jag var spanare 1940 vid Viborg.
Vad är det?
Ytterligare en radiobil, den fjärde.
Det innebär att vi har minst fyra divisioner nära oss.
Här är koordinaterna där deras fordon samlas.
Ta dem till högkvarteret. Yerokhin, följ med honom.
Vi ska försöka ta en fånge.
Enligt vår information från Semionovskysjön
samlar tyskarna en kraftig styrka av bepansrade fordon och infanteri.
Vi kan inte hålla dem tillbaka längre.
På kort tid har vi redan förlorat fler än hälften av våra trupper på fronten.
Antingen döda eller svårt skadade.
Vi har också förlorat mycket utrustning.
Vi behöver tid för att få förstärkningar och omgruppera.
Major, det verkar som vi inte klarar det utan dig.
Kamrater, detta är major Dementiev, kommendör av raketartilleridivisionen.
Han har kommit med nya vapen som kräver särskild sekretess.
Vad säger du, major?
Den förmodade tyska positionen är inom slagavstånd,
men vi måste skjuta från det här fältet, två kilometer från frontlinjen.
Vi behöver minst en dag för att reparera våra försvar.
Din hjälp är av stor vikt. Vi håller er säkra.
Du borde inte ha lämnat sjukstugan utan tillåtelse.
Jag vill bara träffa killarna. Jag är tillbaka till morgonen.
Ni två, ner mot marken nu! Nu, sa jag!
Ner på marken och blicken nedåt!
Visa mig era papper.
Vad sa du?
Upp med er. Det är ingen fara.
Tillbaka till bilen.
Jag rekommenderar att ni håller vårt möte hemligt.
Även från överste Strelbitsky?
Han vet redan vart vi är på väg.
Jag antar att vi såg något som vi inte borde ha sett.
-Varför rör de sig så sakta? -Och utan lyktor...
Kamrat, har du sett en konvoj?
Jag stannade för reparationer. Vilken väg tog de?
Jag såg konvojen. Den körde mot Zaitsevo?
-Har du tändstickor? -Ja, jag har dessa.
Du får tända den själv.
Det är min hand. Jag skadade den igår och nu är den alldeles svullen.
Jag ska till sjukhuset...
-Vilken riktning kom de från? -Därifrån.
De åkte tillbaka samma väg.
Vi måste säkra fältet här likväl som skogsvägen.
Ta kadetter från reserven och låt inte något gå förbi obemärkt.
Ja, sir.
Den jäveln. En sup efter en sup.
Vad äter han? Melon?
Ananas.
Ananas? Vi har bara fått rationer i flera dygn. Pojkarna skulle älska det.
Vi gör det. Tillfångatar dem.
Förbered avfyrning!
Redo?
Vad tusan...? Spring!
Lavrov? Kadett Lavrov, du ska vara i sjukstugan!
Han ber dig att skona honom. Han ska berätta allt han vet.
Hans överordnade kräver att han intar Moskva snarast möjligt.
De förbereder ett anfall mot Bolshaya Shubinka inom de närmaste dagarna.
De kommer fortsätta strida för att ta bron...
...men de samlar styrkor vid Bolshaya Shubinka också.
Officeraren kallade sin tjänare för ynkrygg
och sa att Sovjetunionen är ett underutvecklat land.
Han säger att i Polen...
...när kriget var förlorat, valde polska soldater att kapitulera...
...medan de ryska soldaterna valde att dö.
Han säger att de nyligen överföll en grupp rödingar,
förmodligen talar han om vår förtrupp.
Han säger: "Vi kunde ha massakrerat dem alla...
...men vi betedde oss civiliserat och erbjöd dem möjligheten att kapitulera.
Och vad gjorde era rödingar?"
Nå, vad gjorde de?
Han säger: "De överöste våra trupper med handgranater.
Vem strider så?"
-Han säger... -Fortsätt översätta.
Han säger: "Ni har skapat...
...monster."
Varsågod, kamrat kapten. Det är vår trofé.
Ät, ät.
Adjö, Pakhomov. Ta hand om dig.
Vad har du där?
Ananas.
Sätt fart! Skynda er, bröder.
Killar, hjälp oss.
Jag har med mig ammunition och lite godis.
Tyskarna verkar ha skitit ner sig. Vi har inte sett dem på ett dygn.
De verkar som de gömmer sig som råttor.
Jo, de gömmer sig. Hämta spadar och börja jobba.
Spadar? Vi trodde att vi äntligen fick använda gevären.
Jag ska förklara: Det är svårt att släppa en bomb rakt ner i en skyttegrav.
När den exploderar, så skyddar vallarna er från splitter.
Så börja arbeta, bröder. Det håller er varma.
Vi är inte här för att skydda oss själva. Vi är här för att skydda Moskva.
Hur ska du skydda Moskva om en bomb spränger skallen på dig?
Sätt igång.
-Gas! -Gasmasker på!
Gas! Gas! Ta på er gasmaskerna!
Yakhin, var är din gasmask?!
Det är inte gas, utan rök.
De tänker storma bron.
Ta fram gasmasker!
Fäst bajonetter! Skjut mot infanteriet!
Varför är vi på andra försvarslinjen? Vi har de bästa kanonerna.
Det är precis därför!
Vi fick inga haubits, Dementievs artilleridivision undanhölls,
och pansarvagnarna flyttades till Borovsk.
Era kanoner, Alyoshkin, är mitt sista hopp.
Anfall, pojkar!
Strid för att skydda vårt moderlands hjärta! Strid för Moskva!
Hurra!
Hurra! Jag fick en!
Jag ser ingenting. Har jag fortfarande ögon?
Ja, det är bara stridsutmattning, Sergey. De tar hand om dig på sjukhuset.
Jag ska inte dit. Mina händer kan fortfarande komma till användning.
Jag kan ladda kulspruteammunition.
Du har varit i strid tidigare, eller hur?
Var?
Spanien.
En vacker plats?
Rayeel. Rayeel, lever du?
Rayeel, vakna, jag ber dig. Vakna, älskling...
Hör du mig? Vakna... Vakna, Yakhin!
Jag vill gifta mig med dig!
Rayeel, jag vill gifta mig med dig!
De smälter.
Vänta! Han lever!
Begrav honom inte! Han lever!
Snöflingorna smälter mot hans hud!
Begrav honom inte!
Snöflingorna smälter mot huden! Han lever!
Han lever. Ta honom omedelbart till sjukstugan!
Imorgon anfaller de Bolshaya Shubinka. Skicka bestyckning dit.
-Vi har bara gamla utbildningsgevär. -Skicka allt vi har.
Kikare.
Vi ser till att tyskarna sätter in så många trupper som möjligt
så de fastnar i träsken, men de kommer inte avbryta attacken här...
Fäst sprängämnen på bron inatt,
och var beredd att spränga den när jag ger ordern.
Tänk om våra pansarvagnar kommer?
Jag har ingen aning när vi får pansarunderstöd,
men det finns minst 200 fiendepansar på andra sidan floden.
Vårt försvar försvagas, men huvudporten står öppen.
TREDJE FÖRSVARLINJEN. LÖJTNANT SHAPOVALOVS POSITION.
-Var är Dmitry Shemyakin? -Där borta.
-Hej. -Hej.
De skickar mig för att förstärka Bolshaya Shubinka.
Äntligen får vi arbeta. Vi har fått nog av att vila här.
Jag väntar på dig.
Verkligen?
Ja.
Vad läser du?
Regelverket.
-Hej, Alex! -Hej.
-Jag hoppas att du kryar på dig. -Så vi kan strida tillsammans.
Jag mår redan bra.
Sånt nonsens. De håller mig hemma av en liten skråma.
Här är torkat bröd till resan. Från oss i sjukstugan.
-Ta det -Tack, Alex.
Ta dessa. Du behöver dina krafter imorgon.
Missförstå oss inte. Lyssna.
Vi har varit vänner sen vi var tre.
Vi lekte tillsammans i sandlådan.
I skolan delade vi samma bänk.
Alla antog alltid att vi skulle gifta oss.
Förlåt mig, Alex. Vår överenskommelse var inte rättvis.
Jag fruktade att jag skulle förlora Masha...så jag betedde mig illa.
Ingen fara, men det låter som du säger adjö. Sluta.
Vi får talas vid när du kommer tillbaka.
Oroa dig inte, Slava. De försöker bara skrämma oss!
När de har bombat färdigt, ska vi visa dem!
I NÄRHETEN AV BOLSHAYA SHUBINKA
Skjut splitter mot infanteriet!
-Fördröj! -Tyskar till vänster!
-På era platser! Pansarbrytande! -Pansarbrytande laddat!
-Eld! -Eld!
-Pansarbrytande! -Pansarbrytande till höger!
-Pansarbrytande laddat! -Kom igen!
Den har fastnat!
Ner i skyttegraven! Fort!
Slava, ner i skyttegraven!
Slava!
Berätta, hur går striderna i Bolshaya Shubinka?
Oroa dig inte. Din Slava gör bra ifrån sig.
-Gör han? -Ja.
-Slava, räck mig din hand! -Andrey!
-Hjälp mig ta honom! -Andrey!
Stanna här, skydda mig!
Sjuksköterska, känner du Lucy Shishkina?
Lucy? Självklart känner jag henne.
Var är hon nu?
På frontlinjen. Snälla, drick ditt te.
Lucy hjälpte att plocka örterna till det.
Hon tvättade också din uniform.
De brände honom! De brände Andrey Tkachenko!
Ge mig ett gevär! Ge mig ett gevär nu!
Jag dödade honom, Dmitry! Han brände Andrey Tkachenko och jag dödade honom!
-Ja, Slava, du gjorde bra ifrån dig! -Verkligen? Ja?
Berätta inte det för min mamma, okej?
Självklart berättar vi inget.
Ingen alls. Berätta inget. Låt dem tro att jag lever.
Min bästa vän skickades också till Bolshaya Shubinka: Leonid Zuev.
Vi är från samma by där vi var klasskamrater.
Vi fiskade tillsammans. Vi gjorde allting tillsammans.
När vi gick till skolan brukade hans mamma krama oss och säga:
"Ta hand om varandra."
Vad ska jag säga till henne nu?
Han har en brådskande rapport från Shubinka.
Han tappar ofta medvetandet. Han är döende, kamrat överste.
Jag är politisk kommissarie Filippov.
Tyskarna intog Bolshaya Shubinka.
Förlåt oss, vi kunde inte hålla dem tillbaka.
Det är färre än 40 infanterister kvar i livet.
De har sökt skydd i närliggande hus.
-Vad hände med artilleriet? -De är döda till sista man.
De blev levande brända. Alla brändes. Allting brändes.
Ivan...
Vad är det som händer, Ivan?
Du vet vad som händer. Krig.
Ja, det är krig...
Men varför utkämpas det av våra barn?
Varför nämns de inte i uttalanden,
som om de vore bortglömda?
De har inte sett något av livet än.
De har inte ens upplevt livet än.
Nu blir det sprängda i bitar och levande brända.
Ska jag godta att detta är krig?
Det är en massaker.
Varför är du så tyst?
Snart finns inga av dem kvar i livet.
Inga av 3 500.
Var är reservstyrkorna som de dör för?
De dör inte för reserverna.
Ja.
De skyddar Moskva och vårt moderland.
Men varför bryr sig inte vårt moderland om dem?
Åtminstone de som fortfarande lever.
Vad vill du att jag ska göra? Vad kan jag säga dig?
Jag har mina order. Att strida till slutet.
Någonstans därute vid Bolshaya Shubinka kämpar de överlevande.
De är ensamma.
Jag kan varken skicka hjälp eller beordra deras reträtt.
Vad mer kan jag säga?
Men de alla kommer gå bort därute.
Allihopa.
Då blir det så.
I det här kriget.
-Var är Shishkina? -Vad?
Sluta låtsas att du inte kan höra mig.
Varför är alla ni här, men hon saknas?
Igen.
Bra. Mer cigarrettpapper.
Man kan också fylla skorna med dem för extra värme.
Vad pratar ni om?
Pappersbudskap från himlen.
"Er uppmärksamhet, modiga soldater!
Trots att ni har kämpat ärofyllt har ert motstånd förlorat mening.
Vi har tagit varshavskoyevägen mot Moskva." Herregud!
De är nästan vid Moskva medan vi fryser arslena av oss här.
"Om ett par dagar intar vi Moskva.
Ni är sanna soldater och vi respekterar er tapperhet."
Hörde ni, killar? De respekterar oss.
"Kapitulera och kom till vår sida.
Ni emottar ett värmt välkomnande, god mat och varma kläder."
I ärlighetens namn, vad sysslar vi med?
Vi svälter. Titta. En chans att leva gott.
Sitta i värme med god mat.
De har säkert schnaps också.
Det står: "Broschyren är er biljett."
Vet ni vad, jag kan inte vänta längre.
Jag ska nog använda min biljett.
Försiktigt. Den kan vara förgiftad.
Jag ska prova den.
Sergey, vad fan är det med dig?
-Han har stridsutmattning. -Han ska torka röven med biljetten.
Någonting tog över, bröder. Sköt jag honom? Sköt jag honom?
Vad är ditt problem, Sergey? Jag sket nästan på mig.
Fundera inte ens på att återvända till fronten.
Ni behöver sängar till de som kommer från Shubinka.
Vi flyttar dig till sjukhuset.
Varför? Jag har återhämtat mig. Jag måste hjälpa mina vänner.
Vad fan?
Kabeln slets sönder av en explosion.
Vad måste göras?
-Varifrån kom du, soldat? -Bolshaya Shubinka.
-Men alla där dog. -Utom jag.
Dmitry?
Dmitry! Dmitry!
Du lever! Dmitry, du lever!
Är du sårad?
Dmitry... Dmitry? Dmitry?
Är du sårad? Dmitry, är du sårad?
Inte ett krökt hår, kan du tro det?
Som om jag var skottsäker.
Detta är Slavas blod.
Någon annan? Har någon annan återvänt?
Nej. Ingen annan lever.
Bom.
Uppmärksamhet, kadetter.
Varför måste vi hämta er från skyttegravar och bunkrar?
Varför vägrar ni att ta er till sjukhuset?
Ni är soldater som har blivit beordrade att ta er till Podolsk. På min order.
Kamrat överste, vi höll ett möte
och beslutade att alla som kan hålla ett vapen måste vara kvar på fronten.
Här är transkriptet.
Vi kan fortfarande slåss.
Om tyskarna korsar floden, så kan vi åtminstone bära ammunition.
Vi är av ingen användning på sjukhuset.
Vi dör om vi måste, men nazisterna kommer alltid minnas vårt motstånd.
-Precis. Vi stannar. -Vi är alla överens.
Pojkar.
Jag skulle gärna följa er in i striden
och slita i stycken nazistjävlarna som står i vår väg.
Men vårt uppdrag är inte att dö som hjältar,
utan att göra motstånd så länge som möjligt.
För att göra det måste vi överleva.
Dessutom...
Ni måste slutföra er utbildning
och måste se till att ni tar examen, för armén behöver utbildade officerare.
Sen kan ni leda andra soldater i striden mot nazisterna.
Ni måste bege er av, pojkar.
Lasta lådorna.
Du får inte göra det, Alex. Jag ber dig, gör det inte.
Jag tänker inte bli inlagd på sjukhuset, Masha.
Det här är inget sår, det är bara en rispa.
Och din stridsutmattning?
Vilken stridsutmattning? Jag kan se, höra och har minnet i behåll.
Snälla, Alex. Du måste överleva. Jag behöver dig.
De är som två unga turturduvor. Synen av dem skänker mig glädje.
Alex, gå. Snälla, gå.
Kadett Lavrov. Byt dina bandage och förbered för avresa.
-Kamrat militärläkare... -Du hörde mig.
Grigorieva, hjälp honom.
Min framtida fru?
-Adjö, killar. -Här är adressen i Podolsk.
-Adjö, bröder. Lycka till. -Ta den.
Kadetter, in i fordonen.
Adjö.
Vi ses.
Dmitry, hjälp mig att stanna. Göm mig.
Jag kan inte åka nu.
Jag vet att det är emot regelverket, men jag ber dig som en vän.
Snälla, kom tillbaka.
Kom igen, Dmitry, gör det för min skull.
Nikitina tittar. Vänta.
Nu!
Kadetter, in i fordonen. Nu.
-Adjö, killar. -Ha en säker resa.
In i fordonen!
Vi ses i skolan!
Vi är lastade och klara!
Kom igen, in i den andra bilen!
Iväg med er!
TREDJE FÖRSVARSLINJEN. LÖJTNANT MUSERIDZES POSITION.
Kamouflera vår position, soldater!
Bunkern ska inte synas.
Remizov, ta med några män och hämta mer hö.
TREDJE FÖRSVARSLINJEN. LÖJTNANT SHAPOVALOVS POSITION.
Här kommer första hjälpen-lådorna.
Grigorieva, varför springer du runt? Ner i skyddet.
Ja, sir!
Hämta första hjälpen-lådor, soldater!
-Varför är du plötsligt sådan? -Hur?
Jag vet inte. Annorlunda.
Jag tycker inte om att du gör som du vill.
Är det så minsann?
Alex, det verkar som vi ska tillbaka till skolan.
-Vilka är "vi"? -Alla. Allihopa.
De skickar alla skadade direkt till Podolsk.
Ordern kom att retirera till Maloyaroslavets.
De ska utropa den när som helst.
-Har alla fått första hjälpen? -Ja, frun!
Jag måste till Alyoshkins bunker.
Pansar! Våra pansarvagnar!
Museridze, vårt pansar!
Vårt pansar!
Kamrat löjtnant, våra pansarfordon är här!
ANDRA FÖRSVARSLINJEN. LÖJTNANT ALYOSHKINS POSITION.
Vårt pansar!
Hurra!
Nu ska vi visa tyskarna vad vi kan!
De är tyska pansarvagnar! Till era platser!
-Fäst bajonetter! -Till era platser!
Flytta kanonerna till nödläge! Kom igen!
-Hur tog de sig in bakom oss? -Lavrov, den främre pansarvagnen är din!
Tyskar! Till era platser! Rulla fram kanonerna!
Pansarbrytande, låt dem smaka bly!
De jävlarna hissade vår flagga! De första fyra tog sig igenom!
Alyoshkin tar hand om dem. Mål-fjärde pansarvagnen!
-Redo! -Eld!
Avfyrar!
Mål-bakre pansarvagnen! Pansarbrytande!
Pansarbrytande laddat! Redo!
-Eld! -Avfyrar!
Bra gjort. De stängde flyktvägen.
Hur tog de sig hit? Kan de ha gått via Bolshaya Shubinka?
-Eld! -Avfyrar!
-Fortare! -Till höger!
Soldater till era poster! Spring!
-Kom igen! -Sprid utlösarna!
Pansarbrytande!
Kom igen! Shepilov, skjut!
Jag hinner inte sikta i tid! Jag klarar det inte!
Tack, min vän!
Vänd kanonen mot bron!
Fäll stöden!
Främre pansarvagnen! Pansarbrytande!
Snabbare! Kom igen!
Pansarbrytande laddat! Fortare!
-Redo! -Avfyrar!
Avfyrar!
Ner i skyttegraven, allihopa!
Eld!
Utmärkt, pojkar. Nio mål på sju minuter.
Tiden är inne.
Meddela styrkorna att våra reserver har anlänt.
Vårt uppdrag är slutfört. Ordern är att retirera.
Ta skydd!
Få tillbaka kanonen i bunkern innan de hinner sikta in sig!
-Shemyakin, stöden! -Ibragimov, dra!
Snabbare!
Kom igen!
Vänd den!
Kamrat löjtnant, våra trupper är beordrade att retirera till befästningarna.
Återsamling vid ledningen.
Vi måste ge ordern om reträtt till kamrat Alyoshkin.
Kamrat löjtnant, tillåt mig.
Gör det, Lavrov.
Shemyakin, bemanna din kanon!
Dmitry... Dmitry...
Dmitry, allt ordnar sig!
Det behövs inte, Masha.
Håll ut. Jag ska hjälpa dig.
Masha.
-Det är försent. -Nej, inte alls!
Stör mig inte i tjänsten, kadett Shemyakin!
Du har alltid varit envis.
Jag? Verkligen?
Minns du när jag hoppade i floden från en klippa och nästan drunknade?
Du drog upp mig i sanden, gråtande...
...och bönade att jag inte skulle dö.
Jag såg på dig i hemlighet.
Du har ett vackert leende, så snälla, fortsätt le.
Hur gamla var vi?
Jag var sju och du var åtta.
Då blev jag förälskad i dig.
Säg mig... Var det ditt val...
...att kyssa Alex?
Ja.
Det är bra.
Du har alltid gått din egen väg.
Det är bra.
Dmitry?
Är han sårad? Dmitry?
Dmitry, Dmitry, Dmitry?
Kom igen, se på mig, Dmitry!
Dmitry.
-Dmitry. -Alex.
Alex.
Vän.
Dmitry? Dmitry?
Gör något! Det måste finnas något vi kan göra!
Shemyakin! Shemyakin! Shemyakin!
Lavrov, till din post!
Kamrat löjtnant, vi har blivit beordrade att retirera!
Jag skickades för att meddela det!
Uppfattat. Följ med dem! Jag stannar och täcker er!
Kamrat löjtnant, du kan inte stanna ensam.
Retirera nu, Lavrov! Det är en order!
-Jag har den andra pansarvagnen i siktet. -Gör det, Lavrov. Sikta på banden.
-Redo. -Eld!
Avfyrar!
-Du är en bra skytt, Lavrov. -Tack, kamrat löjtnant.
Ser du den stora pansarvagnen? Den är tungt bepansrad.
Tjock som en flodhästshud, 30 millimeter längs sidan.
Fokusera på den andra pansarvagnen, dess sidor är svaga.
Rikta på tornet. Han söker efter oss, så snart han vänder rätt.
-Har du varit på röda torget? -Nej.
-Synd. -Jag är från Tula.
Vi har vårt eget Kreml. Är det röda torget verkligen rött?
Inte riktigt. Hur så?
Väggarna är vita, kullerstenarna är svarta.
Men för länge sen betydde rött vackert.
Jag var aldrig där med min son.
Du kommer vara där.
Fast efter kriget.
-Jag har målet. -Tyskar!
Utanför med automatvapen och jag har slut på ammunition.
Ta denna.
Beredd? Då kör vi!
Det var det.
Vi är synliga. Vi har bara nån minut innan han upptäcker oss.
Sök efter en svag punkt, Lavrov! Det blir vårt sista skott!
Skjut splitter mot fienden vid Alyoshkins bunker!
Remizov, varför dröjer det? Kom igen!
Den har fastnat, kamrat löjtnant!
Gör något åt saken!
Kamrat löjtnant, för andra gången, din order är att retirera!
Flytta på er!
Tyskarna bygger en pontonbro, kamrat löjtnant!
Vänta lite till bara.
Minns du att du sköt genom pipan på övningarna?
Vänta tills han siktar mot oss.
Det är bara en sista pansarvagn kvar.
Kom igen, Afanasy. Kom igen, pojk.
Er uppmärksamhet!
Moskva talar!
Våra trupper kämpade tappra strider längs hela frontlinjen
och orsakade svåra förluster hos fienden.
Insatserna ledde till förstörelsen av 271 fiendepansar, 565 fordon...
DEDIKERAD TILL KADETTERNA FRÅN PODOLSK, RÖDA ARMÉNS SOLDATER OCH OFFICERARE
SOM FÖRSVARADE MOSKVA VID ILYINSKYFRONTEN OCTOBER 1941.
DE VAR BEORDRADE ATT HÅLLA FIENDEN I FEM DAGAR. DE KLARADE TOLV.
UNDER STIDERNA DOG FLER ÄN 2 500 AV 3 500 SOLDATER.
DE FLESTA HADE INTE ENS FYLLT 20 ÅR.
GENOM ATT HINDRA TYSKA TRUPPER FRÅN ATT INTA MOSKVA,
FÖRÄNDRADE DE KRIGETS FÖRLOPP. DERAS MINNE LEVER FÖR EVIGT.
Undertexter: David Granlund