Halv haj, halv hund Stora fenor, stor mun
Gillar vatten, gillar jord Hajhund!
Halv hund, halv haj Helt snäll, en vän
Hajhund!
TILLBAKA TILL ÖN
Har jag fattat rätt?
De galna vindarna har fått valparna i hajläge?
Japp.
Och de har försökt komma tillbaka dit de kom ifrån?
Ja.
Så vi ska ta med dem på en vild resa tillbaka till den hemliga ön?
- Ja. - Kommer Hajhunden att få vingar,
så vi flyger dit på hans rygg som en magisk drake?
- Ja. - Vänta, va?
Där fick jag er.
Hur ska vi ta oss dit? Var inte Barbs båt fast i vattnet?
Låt mig presentera
min Barbubåt
Som en ubåt, fast på kapten Quigleys vis.
Jag räddade henne från skroten och har långsamt lagat henne sen dess.
Vad är toppfarten? Hur djupt går den?
- Har den mugghållare? - Vänta lite.
- Virvlarna, då? - Vilka virvlar?
Sist var virvlarna lugna på grund av isen.
Kartan säger att nu när snön är borta, snurrar de som galna.
Vi kan inte ta oss igenom dem.
Så vad ska vi göra?
Hajhunden har en plan.
Det är dags att Hajhunden tar Hajvalparna hem.
- Det här är fantastiskt! - Jag vet.
Hajvalparna använder sina instinkter för att ta oss genom virvlarna.
Nej, jag menar mugghållarna. De förändrar allt.
Är inte djur otroliga?
De använder alla möjliga sätt att migrera hem.
Vädermönster, magnetfält, strömmar, temperatur.
Följ Hajvalparna.
Det går jättebra. Vi är snart vid ön.
Ja, Hajvalparna är duktiga.
Hajhunden, se upp!
Håll i er!
Jag antar att virvlarna är mer virvlande än vi trodde.
Oroa er inte, landkrabbor. Det här klarar Barbubåten.
Oj, fel spak.
- Bra jobbat. - Vi klarade det.
Snyggt, Hajhunden.
Hajhunden?
Vi klarade det!
- Hör ni. - Va?
Jag vill inte avbryta, men...
...den här vinden börjar bli ganska vild.
Vi får säga hej då till valparna om vi vill ta oss till Mistholmen.
Hajhunden säger inte hej då än. Jag tar valparna hem.
- Men de är hemma. - Nej.
Hemma är där Hajvalpsäggen föll i väskan.
Hajhunden lämnar inte ön förrän valparna är hemma.
Okej.
Jag åker inte utan Hajhunden.
Och vi åker inte utan hela Hajgänget.
Och jag åker inte förrän jag har planerat en säker väg hem.
Då har vi inget val. Pappa?
Kom igen, snälla.
Barb. Varför gör du hundvalpsögon?
Det var stundens ingivelse.
Okej, då. Men vi måste skynda oss.
Ja. Bra idé. Fortsätt ni.
Jag är precis bakom er.
Hallå, vänta!
Åh, nej.
Vi tar det lugnt och fint.
Det är långt ner, och jag har fortfarande blåmärken kvar.
Men vindarna blir galnare,
så vi har inte tid att ta det lugnt.
Vad ska vi göra?
Titta, Korven har nåt.
Valparna först.
Vi klarade det.
Jag kommer att sakna de här hajtyperna.
Skynda er!
Valparna går häråt.
Vänta. Dimman är så tjock. Jag ser inget. Vart tog du vägen?
Du, Hajhunden, är det du?
Ollie!
Varje gång.
Klart igen.
Bra jobbat, Megamun.
Kom. Vi är nästan framme. Jag känner det.
Vi måste bara ta oss igenom den...
...superläskiga grottan.
Full av stora megamalar.
Hammarhaj!
Vänta. Är det vad jag tror att det är?
Malar!
Det var häftigt!
Säg att vi är nära.
Vi är inte nära. Jag tror att vi är framme.
- Vi gjorde det! - Med tid för att komma hem levande.
För den här virveln valparna hem?
Dit valparna hör hemma?
Det är dags att ta farväl.
Hej då, småttingar.
Ni har varit bäst.
Det har varit så hajigt roligt.
Va?
Okej, vi måste tillbaka.
Om vinden blir värre kan vi vara fast på ön för alltid.
Hajhunden?
Vi måste gå.
Hajhunden går inte.
Hajhunden måste vara med valpar.
- Va? - Var inte fånig.
Inte fånig.
- Valpar är Hajhundens familj. - Men vi är också din familj.
Om du hoppar kan jag inte följa med. Vi ses aldrig igen.
Hajhunden älskar Max.
Men Hajhunden måste följa med valpar.
Hitta var Hajhunden hör hemma.
Men vem ska äta fiskpinnar med mig? Vem ska ta med mig på galna äventyr?
Och vem blir min bästa kompis?
Hajhunden kommer att sakna Max mer än nåt annat.
Jag älskar dig.
Hajhunden älskar Max också.
Max kommer alltid att vara Hajhundens bästa vän.
En sista gång.
Kör...
...Hajgänget!
Vi måste gå. Åker vi inte nu, kanske vi inte kommer tillbaka.
Gå, Max.
Hajhunden klarar sig.
Varsågod.
Ifall det inte finns fiskpinnar dit du ska.
Ät inte alla på en gång.
Hej då, kompis.
Den här vägen.
Barb!
Där är ni. Jag undrade vart ni var.
Vänta. Var är Hajhunden?
Han kommer inte.
Va? Du kan inte mena allvar.
Vi hinner inte förklara. Vi måste åka nu.
Tänk att Hajhunden är borta.
Ja. Mistholmen blir inte densamma utan honom.
Det kanske inte är vårt enda problem. Vi är på väg mot virvlarna.
Lugna er. Den gamla Barbubåten tar oss igenom utan problem.
Okej, lite problem.
Vad är det?
Den nedåtgående strömmen i den oscillerande virveln är för stark!
- Vad betyder det på barnspråk? - Vi är fast och kan inte komma ut!
- Vänta. Vad är det? - En fågel?
Ett plan?
Nej. Det är...
Hajhunden!
Måste rädda Hajgänget!
Hajhunden!
Hjälp!
Hajhunden ska rädda Hajgänget!
Vid Neptunus stekta havsabborrfilé serverad med lätt citronpesto,
Hajhunden räddade dagen!
Vi lever.
Det är dags att Hajhunden tar Hajgänget hem.
Sen fastnade vi i virvlar och kunde inte komma ut.
Men sen kom Hajhunden och räddade oss, allihop.
Han är min hjälte.
Är du okej? Vad hände där?
Hajhunden väntade vid vattnet.
Men Hajhunden hoppade inte.
Hajhunden insåg att han inte hör hemma med valparna.
- För att du hör hemma i Mistholmen? - Nej.
För att Hajhunden hör hemma hos Max.
Du, Hajhunden.
Jag sa aldrig tack för att du gav mig nåt jag aldrig trodde att jag skulle få igen.
Äventyr! Så länge du är här,
kommer eskapader på öppet hav aldrig vara långt borta.
Det är sant.
Men livet blir nog mycket lugnare nu när valparna är borta.
Jag saknar dem också.
Hajhunden älskar valpar.
Men Hajhundens hjärta är alltid här
med familjen.
Kör, Hajgänget!
Okej, jag har tittat länge nog. Dags att berätta allt för Hajhunden.
Undertexter: Sabina Svensson