Der var engang en pionerfamilie.
De søgte efter et bedre liv.
POLITIAFSPÆRRING
Familien kom fra en stor by.
Men så løb de tør for penge og var nødt til at rejse væk.
Der var en storesøster og en lillesøster.
Der var en mor og en far.
De var ikke perfekte, men de var en familie.
...og de kaster håndklædet i ringen. Alle tegnene er der.
Arbejdsløsheden er rekordhøj, -
- stadig flere modtager mere, end de bidrager med, -
- og vores gæld er større end vores BNP.
Vi lever i et korthus, folkens, og når det styrter sammen...
Riley, vi kan ikke tage af sted uden dig.
Du overlever aldrig alene.
- Jo. - Nå? Hvad ville du spise?
Morgenmad. Der er tre æsker i køkkenet.
Okay, Kaptajn Knas. Lad os komme af sted.
Det her er vores hjem.
Nej, vores hjem er der, hvor vi er sammen.
Lover du det?
Hvordan går det deromme, piger?
Når vi er flyttet, skal du så have et job ligesom før?
Kun hvis jeg vil have et.
Ved du hvorfor? Fordi vi skal på eventyr.
- Ved du, hvad det er? - Ligesom Tarzan?
- Ja, ligesom Tarzan. - Jeg kan godt lide aberne.
Mor...
Folk er vrede derude. De har mistet deres boliger og deres virksomheder.
Telefonerne gløder. Vi har Dennis fra Milwaukee igennem.
Jeg vil snakke om det, den sidste, der ringede ind, sagde.
- Hvornår må jeg spille? - Aldrig.
- Hvorfor? - Din hjerne er stadig lille og dum.
- Riley, del med din søster. - Hun kan ikke engang finde ud af det.
- Undskyld? - Ja.
Min mand og jeg delte nummer et, -
- men vi fik ikke hash browns.
Sådan er det. Prisen er $7,99, uanset om man får det hele eller ej.
- Vil du stryge dem fra regningen? - Som sagt...
- Jeg vil gerne have hash browns. - De kommer straks.
Mor.
Mary!
Se, mor!
- Den hedder Cookie. - Det må du ikke gøre.
Hun er så fin, og jeg elsker at flette hendes manke.
Hun kommer fra Enhjørningeland, og hun er meget sjælden og fin.
jeg vågned' i morges fandt en seddel på min pande
jeg forlader dig skat og jeg efterlader en dåse bønner
så kørte jeg ned til kiosken og købte mig nogle øller
men jeg måtte droppe min dame for hun hakker altid på mig
det' lige hvad hun gør
og jeg efterlod dig en gammel dåse bønner
Så er vi her.
- Hvad er det her for et sted? - Vores hjem.
Rørtang. Tak.
- Skal vi holde fyraften? - Jeg er ikke træt.
Du står heller ikke heroppe. Første lektion i ledelse:
Respekter de overenskomstmæssige pauser. Ellers strejker arbejderne.
Tak, skat.
Lille monster, kom og spis op.
- Kan du ikke lide det? - Tomater er ulækre.
Nej, de er da så lækre.
Hvornår skal vi begynde i skole igen?
Hvad hvis I ikke behøver det?
- Hvad hvis I bare kunne blive her? - Børn skal gå i skole.
Okay. Så er det her en skole.
Hvad?
Hytten her kan være en skole. Den kan være, hvad I vil have, den skal være.
- Virkelig? - Mary synes om det.
Hvad kunne du helst tænke dig at lære noget om?
Jeg kan godt lide historie.
Så har vi historie.
Vi havde to jobs, så vi kunne købe varer, andre havde dyrket, -
- og lade andre undervise jer. Det var helt forkert.
Nu laver vi selv reglerne. Alle fire.
Der er ikke andre end os her.
Det er vores sted.
- Hvad nu? - Ikke noget. Du sprang i luften.
- Hvornår springer du i luften? - Aldrig.
Jeg er amerikaneren. Du er talibaneren.
Okay.
En, to, tre...
"Da pionererne drog vestpå, var livet hårdt.
Mange af dem brugte alle deres penge på rejsen.
De var almindelige amerikanere, som vovede alt for en usikker gevinst.
- Vilmarken var et..." - Vildmarken. V-i-l-d siger "vild".
"Vildmarken var et farligt sted. Det var vanskeligt..."
- Hvad skal der være på flaget? - Stjerner?
- Hvor mange? - Fire.
- Hvorfor fire? - Vi er fire.
- Jeg kan godt lide sørøvere. - Et dødningehoved?
- Nej nej nej! - Hun er bange for skeletter.
- I sagde hvad som helst. - Undtagen skeletter og zombier.
Hajer?
Hajer er i orden.
- Du ligner en mand med et spørgsmål. - Hvordan ser sådan en ud?
Tankefuld, sammenknebne øjne...
Måske lidt forstoppet.
- Er du okay? - Mere end okay.
Tror du, stedet er godt for dig? Hjælper det?
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Edderkop her. Vi har målet i sigte.
Han er bevæbnet. Vi får måske brug for luftstøtte. Skift.
Goddag.
Har du et øjeblik? Jeg kommer fra bygningstilsynet.
Jeg inspicerede stedet for tre-fire år siden.
Det så forfærdeligt ud.
Jeg fandt noget tømmer på grunden og reparerede, hvad jeg kunne.
- Strøm fra elværket? - Ja, men jeg vil have solceller.
- Telefon? - En gammel fastnetinstallation.
Og hvor er septiktanken?
Derovre, tror jeg.
Ja... Kan du lugte det? Den er utæt.
Du skal grave tanken op og lappe den. Måske udskifte den.
- Hold nu op. - Der er landbrug i dalen.
Der er risiko for colibakterier.
Den tidligere ejer havde nok dispensation.
- Kan jeg selv tage den op? - Har du spil på din bil?
- Nej. - Du får brug for et spil.
- Sikke noget bræk. - Nej, det er lort.
Og det siver ned i grundvandet.
For helvede da også!
Hvordan tror du, de ser ud? Er de mon gule? Orange?
Hvordan kan du ikke vide, hvordan en abe ser ud?
Mary?
Mary!
Hun sagde nej, men jeg tror, at jeg så en.
Har du set nogen i træerne?
Jeg tror kun, de kommer frem om natten. Derfor har ingen set dem.
Er hun sammen med dig?
Jeg hedder Eric.
Riley.
Vil du fortælle hende den dårlige nyhed om aberne, eller skal jeg?
Vi ventede gæster til thanksgiving, så Susie lavede al maden dagen før.
Kalkunen, kartoffelmosen, majsbrødet, det hele.
Om natten vågnede jeg -
- og hørte bulder og brag nedefra. Som om et marchorkester flyttede ind.
Jeg troede, at det var Susie, som ordnede de sidste detaljer.
Så hørte jeg en dyb, dyb rumlen -
- lige bag min nakke.
- Var det et monster? - Det var værre.
Det var Susie, der snorkede.
Jeg snorker ikke!
Så gik jeg nedenunder. Køleskabsdøren stod på vid gab, -
- og der stod en fyr og proppede sig med Susies mad.
- Jeg sagde: "Det er vores middag!" - Hvad sagde han så?
"Naboens mad var bedre."
"Var naboens mad bedre? Skrub ud af mit hus!"
Da besluttede vi at forlade Tampa. For mange galninge.
De burde spærres inde for evigt.
- Bourbon? - Åh ja.
Hallo, du gamle. Skænk mig en i et højt glas med is.
Har I set bjørnen, der har strejfet rundt i området?
- Hvis I går ned til bækken... - Skydere er slemme.
Ja, det kan de godt være.
Men brugt korrekt er det et stykke værktøj ligesom en skruetrækker.
Eller ligesom en rørtang.
Ja, også det.
Undskyld, hvis I blev utilpasse. Jeg er vant til altid at have det med.
Vi er bare en flok byboere. Det er okay.
- Det var en fejl. Vi tager hjem. - Pigerne har det sjovt herude.
- Jeg synes, her er skønt at være. - Er mor okay?
Det er det bedste for dig. Vi flyttede herop for din skyld.
- Hun skal nok få det godt. - Vi er slet ikke som dem!
Hun har det bedre i morgen tidlig.
Tror du, at Eric slår folk ihjel med sin skyder?
Sikkert.
Hvor mange?
Ti.
Virkelig?
Ja. Han skød dem direkte i hovedet.
Deres hjerner blev sprængt til spaghetti.
Jeg tror ikke, han slår nogen ihjel.
- Du kan reparere den, ikke? - Jo.
Satans!
Hvor fanden skal jeg finde et spil?
Husk det, vi snakkede om.
Træk vejret ind.
Ånd ud.
Langsomt.
Og gør det så, når du er klar.
Flot skud.
Du er et naturtalent.
Det angår ikke mig, så sig til, hvis jeg går over grænsen.
Har Alice det fint med, at hun er herude?
Ja, hun har det fint.
Alice er bipolar.
Hun arbejdede som lærer og havde en episode.
Hun troede, at en elev var noget, som vedkommende ikke var.
Hun har bare brug for en pause for at få styr på sine tanker.
De giver hende medicin, men hun får det altid skidt igen.
Men heroppe lader hun til at have det godt.
Det er et godt sted for hende. Hun er glad. Vi er glade.
Op med hovedet. Inden længe er I rigtige bjergfolk.
Pionerer.
Vi har brug for al den hjælp, vi kan få.
Har du spil på din bil?
- Skat... - Nej.
Men jeg kender måske en, der har.
Jeg har måske brug for en tjeneste.
- Hvordan ser det ud? Er den stram? - Jep.
Jeg tror, du kan lukke hullet med fugemasse.
- Hr. Danik, jeg... - Hr. Danik er min far.
Kald mig Steve. Vi er naboer. Du ville gøre det samme for mig, ikke?
Du er en rigtig sej fyr, ikke? Du er den ægte vare.
Vi er en uddøende race heroppe.
- Lana, vil du styre spillet? - Mener du det?
Gu fanden gør han ej.
- Vil du have en øl? - Ja.
Klem på aftrækkeren. Du skal ikke rykke i den.
Og hvad så?
Den sparker dig i skulderen, så hold godt fast.
- Hold kolben imod her. - Okay.
Det gjorde ondt. Har I noget, der ikke flår armen af?
Det slår hårdt, så det bliver pærelet fra nu af.
Vi gav vores datter et, da hun fyldte syv.
Hun skød lige ved siden af sin brors hoved. Han er stadig halvdøv.
- Hvad lavede din far? - Arbejdede i minen, men blev fyret.
- Og hvad med nu? - Det ved jeg ikke.
- En slags landmand, tror jeg. - Det er ret godt.
Vi er stinkende rige. Vi bor kun her, fordi vi kan lide at jage og fiske.
Vi kunne sikkert bo i Beverly Hills og have en pool.
Vi havde en pool.
Jeg snakker om en rigtig pool. Ikke jeres soppebassin.
Skal vi ikke gå tilbage?
Er du bange?
Jeg vil vise dig noget, der kun er for hårde tøser. Er du en hård tøs?
- Det tror jeg. - Godt.
- Fedt sted. - Ja, det er ret sejt.
Jeg overvejer at sætte en ismaskine derhenne.
- Hvad laver du her? - Voksenting.
Du krøller det! Blad forsigtigt, okay?
Okay.
Sommetider drikker jeg min fars øl.
- Vi må hellere gå tilbage. - Hvorfor?
Jeg tror, jeg hørte nogen kalde.
Hvis du ikke ville hænge ud med mig, skulle du bare have sagt det.
Det er bare... Jeg vil ikke drikke den.
Jeg troede, vi kunne være venner. Drik den.
Du skal drikke! Drik den!
Hey! Kom tilbage!
Du sagde, du var en hård tøs.
- Undskyld. Det var ikke mig, okay? - Hvad foregår der?
Riley! Er du okay? Lad mig se.
Det var et uheld. Undskyld. Hun bevægede sig.
Det er okay. Lad mig se på det. Bevæg den for mig.
Gør det ondt? Du har forvredet den, men jeg tror, du overlever.
Riley! Hvad er der sket?
Mor.
Åh gud. Er du okay?
Undskyld! Det var et uheld!
- Hvad har hun gjort dig? - Det er okay.
Undskyld. Det var et uheld.
- Vi legede bare. - Det her er ikke leg.
- Hvad gjorde du? - Det var et uheld.
Hvad gjorde du? Hvad gjorde du?
Skat, skat, skat...
Hold så op, skat. Se på mig. Se på mig.
Se på mig.
Det er okay.
Hun er okay. Se på hende.
Jeg er virkelig ked af det. Det var ikke min mening.
- Jeg er virkelig ked af det. - Hold op med at græde!
Så er det godt.
Jeg er ked af det. Vi kompenserer jer for det.
Hun bliver okay igen.
- Hun er okay. - Nej.
Jo, se på hende. Kom så.
Riley, så går vi.
- Mor er syg. - Er hun forkølet?
Hun har været sådan før, men du kan ikke huske det.
Jo, jeg kan. Far tog hende til lægen.
Så blev hun til mor igen.
Far tager hende nok ikke til lægen den her gang.
- Det er anderledes end før. - Er far også syg?
Nej. Bare anderledes.
Det føles som længe siden. Hvornår var sidste gang, at...
...at jeg så dig?
Børnene er blevet større. Du skal se dem, før du går.
Man ved ikke, hvor de forsvinder hen.
- Jeg er her. - Børnene...
De bliver så hurtigt store.
Før man ved af det, er de små mennesker.
Det er mig. Jeg er her.
Mary?
Jeg troede...
Selvfølgelig er det dig.
Undskyld, lille skat.
Det gør ikke noget.
Jeg har selv bygget det. Det er mit eneste barn.
Til helvede med de andre. Det er et seriøst våben.
Det er fedt, at dine forældre lader dig være sent ude.
Tryk siderne ind, din idiot.
Jeg har spraydåsen med. Skal vi være skæve, eller hvad?
- Vil du være med? - Ja.
- Jeg smadrer dig. - Ro på. Vi fjoller bare.
Vent. Mener du det alvorligt? At sniffe det er gammeldags.
Alle ved, at det er bedre at tage det direkte.
- Siden hvornår? - Det har man altid vidst.
Vil du være skæv, så drop kluden, og stik den direkte ind.
- Fint, hvis du ikke tør, så... - Pis af med dig!
Fuck dig, mand!
Fuck dig!
Du er så dum!
Far? Er mor okay?
Ja, hun har det fint.
Hun er bare træt. Så ved I godt, hvordan hun bliver.
Det er ikke nemt at tage sig af alle hele tiden.
- Burde hun gå til lægen? - Mor har ikke brug for en læge.
Hun har bare brug for hvile. Hun skal nok få det godt igen.
Mor?
"Da de ankom, levede der allerede over 500 indfødte stammer i USA.
Efterhånden som nybyggerne rykkede vestpå, opstod der kampe.
I 1800 var der omtrent 600.000 indianere i USA, -
- men i 1890 var der kun 250.000."
Hvor blev de af?
- De døde. - Hvorfor?
Vi slog dem ihjel.
- Riley, din søster kan ikke... - Det er sandt.
Din søster kan ikke lide det.
"De tilbageværende indianere blev tvunget til at bo i reservater, -
- hvor tusinder døde af sult og..."
Hvorfor slog de dem ihjel?
Mor.
Riley.
Har du revet en side ud?
Det er okay, hvis du har.
Du kan fortælle mig sandheden.
Ikke mere skole i dag.
- Du ser sej ud. - Gør jeg?
Nu!
Hallo! Kom herhen!
- Rend mig i røven! - Nej, rend mig i røven!
"Historie er vigtigt, fordi vi lærer om fortidens numsehuller og skeder.
Tidligere gik voksne klædt i lortekondomer, og børn..."
Mor? Jeg har brug for en T-shirt.
De er i vaskemaskinen.
Vi har ingen vaskemaskine.
Det var i det gamle hus.
Hvad snakker du om?
Glem det.
Undskyld.
Hvad laver du?
- Jeg er en orm. - Det er fandeme dumt.
Lad os komme af sted, svinemikler.
- Hvor er mor? - Hun kommer ikke med.
Hvordan ved du det?
- Isenkram? - Gang 12.
- Hvad laver du? - Hold mund.
- Riley! Giv mig det! - Giv slip!
- Nej! Mor ville lade mig få det! - Mor er her ikke!
Hej. Er alt i orden her?
Riley vil ikke dele.
Det ser ud til, at der er nok til alle.
Del med din søster.
Jeg giver.
- Jeg har ikke set jer to før. - Vi bor oppe på bjerget.
- På bjerget? Det lyder sjovt. - Ja. Sommetider er det kedeligt.
Der bor kun ét andet barn.
- Men hun gjorde Riley ondt. - Er du okay?
- Min mor slog den anden pige. - Mary.
Alle er okay. Min mor gjorde ikke nogen ondt.
- Min mor kan være skræmmende. - Hold mund!
Da jeg var på din alder, skændtes mine forældre.
Og det var skræmmende.
Sommetider slog de også folk.
Slår jeres mor jer?
I kan tale med mig.
Det er fint. Vi er nødt til at gå. Mary, kom.
Det er i orden at bede om hjælp.
Hvad fanden tror du, du laver? Gå væk fra dem.
- Vi snakkede om mor. - Ud i bilen, piger.
- Jamen vi... - Nu!
- Hvad fortalte I hende om mor? - Ikke noget.
Det er ligesom Reagan. Han sagde: "Vær som en lysende by på bjerget."
Han fik det fra Bibelen, -
- men han sagde det bedst. Hvor var han sej.
- "En by på et bjerg." - Vi er den lysende by på bjerget.
Det er os, mand. Det er det, vi gør, og de fatter det ikke.
Hvem?
Den forpulede elite.
Hører du, hvad jeg siger?
Man skal sgu kunne trække vejret.
Undskyld.
Jeg ved ikke, hvad der sker med mig. Jeg har brug for en læge.
Hvem skal betale for det? Det er godt for dig at være her.
Du sagde, at det hjalp.
Hej med jer. Er jeres forældre hjemme?
Kan jeg hjælpe jer med noget?
Jeg hedder Loraine Miller. Jeg kommer fra socialforvaltningen.
Okay.
Vi har modtaget en indberetning om børnemistrivsel.
Hvem fra?
Må vi komme ind?
- Er nogen af jer tidligere straffet? - Nej.
- Afstraffer I jeres børn? - Nej.
Altså jo, hvis de er uartige. Men vi slår dem ikke.
Spørger du, om vi slår vores børn?
Det er bare standardspørgsmål.
Hvis jeres børn kommer til skade, kan I så sørge for behandling?
Ja, vi har en førstehjælpskasse.
- Må jeg se den? - Ja.
Har I en kopi af jeres børns nuværende skolejournaler?
Vi hjemmeunderviser vores børn. Min hustru er uddannet lærer.
- Er du autoriseret? - Ja, hun er...
Jeg vil gerne have, at hun selv svarer.
Fru Hayes?
Min autorisation udløb under en orlov, -
- men jeg har stadig tilladelse til at undervise små børn.
Vil du se den?
Det ville være en stor hjælp. Mange heroppe hjemmeunderviser.
Normalt forventer vi dog, at forældre rapporterer til os årligt.
Naturligvis.
Her. Jeg fandt den.
Jeg skal tale med jeres børn i enrum. Er der et sted, vi kan gøre det?
Hvad forestiller den?
En skildpadde uden skjold.
Det er meget kreativt.
I må gerne være ærlige over for mig.
- Er vi i knibe? - Ingen er i knibe.
- Hvorfor er du her så? - Jeg er her bare for at hjælpe.
Hvad betyder det?
At jeg vil hjælpe jeres forældre med -
- at gøre det her til så godt et hjem som muligt for jer.
Har du hjulpet mange mennesker?
Ja, det har jeg.
Riley, er der noget, du har brug for at fortælle mig?
Tager det altid så lang tid?
Må jeg tale med dig udenfor?
Hvad snakkede I om?
Hvad sagde hun?
- Hun vil hjælpe. - Hvordan vil hun hjælpe?
Riley!
Hun vil hjælpe mor.
Fortæl hende, at det, du sagde, var løgn.
- Det var det ikke. - Jeg er ligeglad!
På baggrund af observationer i jeres bolig -
- er det bedst for børnene at blive fjernet, -
- mens vi undersøger sagen nærmere.
Nej. Du sagde, at du ville hjælpe min mor.
Jeg forstår det ikke. Kan vi ikke sætte os og snakke om det?
- Slap af. - Hold dig væk fra min kone!
Hvorfor skal jeg væk? Du sagde, du ville hjælpe mor!
Tal ikke til mig, som om jeg er et lille barn.
- Vi er på samme hold. - Nej, du løj!
I kan ikke gøre det her! Riley!
I kan ikke gøre...
Riley!
Sid stille.
Sådan. Så er det overstået.
Du er nødt til at gå snart.
Det ved jeg godt.
Riley?
Du kommer for sent.
Kom nu, min ven. Lad os komme af sted.
- Mama Carol tager os med i parken. - Hold op med at kalde hende det.
Hun tager sig bare af os, indtil vi kan komme hjem igen.
Hey. Fed top.
Tak.
- Hvad har du i madpakken? - Det ved jeg ikke.
Skal vi bytte?
Okay.
Tak.
Hun gav dig ikke sin madpakke.
Nej, det ved jeg godt. Vent lidt. Jeg bliver nødt til at ringe tilbage.
Mary, er du okay?
Jeg er talibaneren.
Riley, kom her.
Hvad tror du, mor og far laver lige nu?
De er sikkert i huset.
Tror du, de kommer på besøg?
Nej.
Det sagde mama Carol, at de måske ville.
Nej!
Så er han her, piger.
- Far, far, far! - Hej.
Hvor er det dejligt at se jer.
Har du ikke et kram til din far?
Det gør ikke noget.
Sikke et greb!
Hvad er der sket med dit øje?
- Der var en episode. - Har nogen slået dig?
Hun kom op at slås med nogle andre piger i skolen.
Hvem har lyst til pizza?
- Kommer mor? - Nej, mor kunne ikke komme.
Men jeg skulle sige, at hun elsker jer meget højt.
Er du holdt op med at spise skorpen?
Kom nu. Skorpe opbygger karakter.
Den smager hæsligt.
- Jeg advarede dig. - Nå, den kan tale.
- Hvordan går det i skolen? - Jeg var nødt til at skifte.
- Skifte skole? Hvornår? - Det er på samme matrikel.
Jeg er ikke med.
Riley følger et program for børn, der har brug for ekstra faglig støtte.
Det er for dumme børn.
Riley, du er ikke dum.
Det giver ikke mening. Hun er dygtig til at læse.
- Hvad er det? - Medicin.
- For hvad? - Min hjerne.
Det er methylphenidat. Hun får en relativt lav dosis.
- Mary har adhd. - Hun har bare personlighed.
- Skal I ikke have vores tilladelse? - Ikke i det her tilfælde.
Plejefamilien og forvaltningen mente, at det var det rette valg.
Hjælper det dig, skat?
Hvis de siger, at du skal tage dem, så skal du gøre det.
Hvis I vil have mig undskyldt. Jeg skal på toilettet.
Måske burde I begynde at runde af.
- Jeg har en gave til dig. - Hvad er det?
Den ligger ude i bilen. Vil du med ud at se den?
Burde vi ikke vente på Loraine?
Nej.
- Vi glemte min medicin. - Den har du ikke brug for. Kom.
- Ind. - Hvor er gaven?
- Den har jeg glemt. Vi skal af sted. - Du burde skrive en seddel.
Skriv en seddel næste gang, så du ikke glemmer min gave.
- Far! - Hvad?
Må jeg sidde foran?
Er I klar?
- Ja. - Så gør vi det.
Hvem lukkede fisene ud?
- Det var "hvem lukkede grisene ud?". - Jeg kunne bedre lide min.
Burde du ikke være kørt?
- Hvorhen? - Skal du ikke på arbejde i dag?
Det er søndag. Jeg tænkte, at vi bare kunne hygge med ungerne.
I får altså ikke lov til at se SvampeBob hele dagen.
Jeg har lektier for.
Lektier?
Jeg tager en snak med din lærer.
Hun giver dig for mange lektier for. Jeg ved, at hun ikke kigger på dem.
- Du har ikke... - Det er fint.
Hvad kan jeg sige? Hun arbejder hårdt.
Hvem er sultne?
Du har ikke nogen lektier for.
Hold mund. Lad som om.
- Det er dumt! - Mary. Stille.
Du må ikke trigge hende igen.
Hvorfor lader vi, som om vi er i vores gamle hus?
Dave?
Hvor er maden? Jeg troede, at vi havde købt ind.
Alice.
- Det er okay. - Nej nej nej...
De kan ikke komme ind.
Skat, de kan ikke komme ind.
Hr. Hayes, I er omringet.
Så længe børnene er her, kommer de ikke ind.
- Du løj for mig! - Sundhedspersonale står klar.
I er nødt til at kommunikere med os.
Edderkop kalder kommandopost. Der er mange mænd herude.
De har sikkert en raketkaster eller noget.
I ER I FJERNSYNET
HVILKEN KANAL?
ALLE SAMMEN
Hr. Hayes, det her får en ende.
Det er ikke noget, du styrer. Tænk på din familie.
Hvorfor gør de det hver aften?
For at vi ikke skal kunne sove. De vil have os ud herfra.
- Mary. - Hvad?
Trommer eller guitar?
- Tænk hurtigt. Trommer eller guitar? - Guitar.
Fedt.
Tag det roligt.
Av! Det gør ondt.
Mama Carol siger, at jeg skal stramme, så jeg ikke ligner en sjuskedorte.
Kaldte mama Carol dig en sjuskedorte?
Ja.
Mama Carol lyder til at være en rigtig møgkælling.
Hvad med det glas, du gerne ville have?
Mener du det?
Ja, hvorfor ikke?
Hov hov. Vi skal skåle på noget.
- Pionerer? - Ja, det er fint. Pionerer.
Smager det bedre, når man er ældre?
Nej, man bliver bare bedre til at drikke det.
Har du en plan?
Nej.
Men jeg kan godt lide det her.
- Hvad for noget? - At vi er sammen igen.
Ja. Det kan jeg også.
AMERIKAS HISTORIE OP TIL 1987
Er der mad?
Alarmcentralen.
To sandwicher med kødboller, en med kalkun og en med salami.
- Far... - Ingen salat i den med salami, tak.
- Er det en spøg? - Nej.
Jeg har ingen telefonbog, og mine børn er sultne.
- Vi bringer ikke sandwicher ud. - Bed en af fyrene udenfor hente en.
- Hvem taler jeg med? - Dave Hayes.
Sæt det foran døren. Jeg pjatter ikke.
Lukker du mig ind, eller hvad?
Så du tog bare ungerne og gik ud ad døren?
- Mere eller mindre. - Og så kørte du tilbage hertil.
Det gik ikke så godt her uden dem.
Børn hører til hos deres forældre.
Sheriffen holdt pressemøde og sagde, at du skød mod en politibil.
Jeg skød måske op i luften.
Jeg bevidner gerne, at du ikke kan ramme en skid.
Men udenfor vrimler det med strømere, der ikke kender dig så godt som jeg.
Danik demonstrerer mod politiet. Han har lavet skilte og det hele.
Hele familien er derude.
Jeg tror, at Steve godt kan lide at være i fjernsynet.
Så Danik-klanen kæmper for os?
Skal man ofre sig for en sag, skal den være stor.
- Jeg ved ikke, hvor store vi er. - Sig ikke det til tv-folkene.
De har syv-otte personer, der taler om jer, på skærmen ad gangen.
- Holder nogen af dem med os? - Primært fjolserne.
Vi fjolser er et stolt folkefærd. Vi er nødt til at holde sammen.
- Hvad vil du have ud af det her? - Børn hører til hos deres forældre.
Nej, jeg mener det hele. Det her... Det her sted.
Det ville være rart ikke at være en del af verden mere.
- Hvad har du imod verden? - Den havde noget imod os.
Du ved godt, at det her er verden, ikke?
Du befinder dig stadig i den.
Det eneste, du gjorde, var at flytte op på et bjerg.
Kan du hjælpe os?
Kan du tale med dem? Fortælle dem, at vi er gode mennesker?
Da jeg var i marineinfanteriet... under grunduddannelsen...
...placerede de os i et rum og smed chokgranater ind. Det gik hurtigt.
Man bliver blindet, og trykbølgen gør, at man ikke kan stå oprejst.
Jeg så voksne mænd brække sig, indtil der kun kom galde op.
Hvad tror du, sådan en granat vil gøre ved et barn?
Hvad gør vi?
Lad mig tage børnene med ud. I dag.
Hvis side er du på?
De kommer ind, Dave.
Jeg ved ikke hvornår, men det her får en ende.
- Vil du tage min familie fra mig? - Afslut det på den rigtige måde.
- Kom ud herfra. - Nej, ikke endnu.
Dave, stop.
- Far. - Kom nu, skat. Han har ret.
Hvad fanden snakker du om? Hvad mener du?
- Vil du aldrig se vores børn igen? - Dave, stop.
Hvad tager du mig for? Det er mit hus!
Skud affyret!
- Ud med dig! - Find et sikkert skjulested.
Tal ikke til mine børn. Piger, ovenpå! Skrid ud af mit hus, for helvede!
- Hold dig væk fra døren. - Fart på!
Forsvind fra mit hus, Eric!
Fuck dig!
Far.
Åh nej! Alice!
Nej, du må ikke dø. Bliv hos mig.
Bliv hos mig. Hører du?
Piger, kom her! Læg pres på det.
Mor!
Kom nu!
Hold presset på det!
Du har ikke brug for mig længere.
Du er en stor pige nu.
Lov mig, at du ikke dør.
Lov mig det!
Lov mig det.
Flyt jer! Væk! Væk!
Skat, du er okay.
Riley, du skyder alt, hvad der kommer ind ad den dør. Er du med?
Skat, skat, skat... Bliv hos mig, okay? Bliv hos mig.
Det er okay. Det er okay.
Du skal nok klare dig. Det lover jeg.
- Er alle uskadte derinde? - I skød min kone!
Fuck jer! Fuck jer!
Hold inde med skydningen!
Hvorfor kan I ikke bare lade os være?
Vi vil bare gerne være i fred!
Fuck jer!
- Far! - Vi vil bare gerne være i fred!
Far! Far!
- Hvad? - Stop!
Vil du se din mor dø? De skød hende!
- De kommer og tager hende fra mig. - Nej.
- Hold mund, og hør på mig. - Nej. Du hører aldrig efter.
Mor havde brug for hjælp.
Det var ikke dem, der gjorde det her mod hende.
Det var dig.
Vi bliver aldrig en familie igen.
Det her er ikke et hjem længere.
Det har det ikke været meget længe.
Men stedet her gør os ikke til en familie.
Det har det aldrig gjort.
Undskyld.
Der var engang en pionerfamilie.
De søgte efter et bedre liv.
Der var en storesøster og en lillesøster.
Der var en mor og en far.
De begik mange fejl.
Men de gjorde deres bedste.
De havde et hus på en bjergtop.
Og de lo og fiskede og dyrkede deres egne grøntsager.
For det meste var de glade.
Undtagen når det var trist.
De var ikke perfekte.
Men de var en familie.