Det var en gång en pionjärfamilj.
De sökte ett bättre liv.
POLIS - AVSPÄRRAT
Familjen kom från en storstad.
Men så tog deras pengar slut och de var tvungna att flytta.
Det var en storasyster och en lillasyster.
Det var en mamma och en pappa.
De var inte perfekta. Men de var en familj.
...och kastar in handduken. Alla indikatorer finns där.
Vi har rekordhög arbetslöshet-
-och alltfler människor tar ut mer än de stoppar in-
-och statsskulden är större än BNP.
Gott folk, vi bor i ett korthus. När väggarna rasar så...
Vi kan inte åka utan dig.
Du skulle aldrig överleva själv.
-Det skulle jag visst. -Jaså? Vad skulle du äta?
Flingor. Det finns tre kartonger i köket.
All right, Cap'n Crunch. Nu åker vi.
Det här är hemma.
Nej. Hemma är där vi är tillsammans.
Lovar du?
Hur går det för er tjejer där bak?
När vi har flyttat, ska du ha ett jobb som förut?
Inte direkt, om jag inte vill ha ett.
Vet du varför? För vi ska ut på ett äventyr.
-Du vet vad äventyr är, va? -Som en Tarzan?
-Javisst. Ja, som en Tarzan. -Jag gillar aporna.
Mamma...!
Folk är arga. De har förlorat hem och företag och tolererar inte mer.
Det väller in samtal. Vi går till Dennis i Milwaukee.
Jerry, vi ska prata om det som den siste uppringaren sa...
-När får jag spela? -Aldrig.
-Varför? -Din hjärna är ännu liten och dum.
-Riley, dela med din syster. -Hon vill bara trycka på knappar.
-Ursäkta. -Ja?
Min man och jag delade meny 1-
-men vi fick inga hash browns. Det står att vi valde det.
Så är det. Alla menyer kostar 7,99 oavsett om man får allt eller inte.
-Kan du stryka det på notan? -Som jag sa...
-Jag tar gärna hash browns. -De kommer strax.
Mamma...?
Mary?
Mamma, titta!
-Hon heter Cookie. -Du får inte göra så där, okej?
Hon är väldigt söt och jag älskar att fläta hennes man.
Hon kommer från Enhörningslandet och är väldigt sällsynt och söt.
Jag vaknade i morse hittade en lapp i min panna:
"Jag lämnar dig, baby och lämnar en hel bönburk"
sen körde jag pickupen till affären och köpte några öl
men jag fick lägga min kvinna ner för hon tjatar på mig mer och mer
det är det hon gör
och jag lämnade en gammal bönburk till dig
Hörni, vi är framme.
-Vad är det här för ställe? -Hemma.
Rörtång. Tack.
-Vad tror ni? Ska vi sluta för i dag? -Jag är inte trött.
För att du inte är på taket. Första företagsledarlektionen:
Respektera avtalsreglerade pauser, för annars strejkar arbetarna.
Tack, älskling.
Hey, lilla monster. Kom och ät upp din mat.
-Tycker du inte om det? -Tomater är äckliga.
Nej, de är jättegoda.
När börjar vi i skolan igen?
Om ni slipper göra det då?
-Om ni bara kunde stanna här uppe? -Barn måste gå i skolan.
Okej. Då är det här en skola.
Vad är det?
Stugan här kan vara en skola. Den kan vara precis vad ni vill.
-Verkligen? -Mary gillar det.
Om du fick lära dig vad som helst, vad skulle det då bli?
Jag gillar historia.
Då lär vi oss historia.
Mamma och jag jobbade dubbelt för att kunna köpa varor som andra odlade-
-och skicka er till skolan där andra undervisade er. Det var bak och fram.
Vi bestämmer reglerna nu. Alla vi fyra.
Det här stället? Det är bara vi.
Det är vårt.
-Nu då? -Inget. Du exploderade.
-När exploderar du? -Jag gör inte det.
Jag är amerikanen. Du är talibanen.
Okej.
Ett, två, tre...
"När pionjärerna drog västerut var livet hårt."
"Många la alla sina pengar på resan och hade inget kvar när de kom fram."
"Det var vanliga amerikaner som riskerade allt för en oviss belöning."
-"Grannlandet var en"... -Gränslandet. Som en skiljelinje.
"Gränslandet var en farlig plats. Det var svårt"...
-Vad vill ni ha på flaggan? -Kan vi ha stjärnor?
-Hur många? -Fyra.
-Varför fyra? -Vi är fyra.
-Jag gillar pirater. -Typ ett dödskallemärke?
-Nej, nej, nej! -Din syster är rädd för skelett.
-Det fick vara vad som helst, sa ni. -Allt utom skelett och odöda.
Hajar?
Hajar kan vi göra.
-Du ser ut som en man med en fråga. -Hur ser man ut då?
Tankfull, skeptisk blick.
-Kanske lite förstoppad. -Jaså?
-Är du okej? -Mer än okej.
Tror du att det här stället är bra för dig? Hjälper det?
-Jag älskar dig. -Och jag älskar dig.
Spindeln till basen. Vi ser målet.
Märk väl: mannen har ett vapen. Kan behöva flygunderstöd. Kom.
God dag.
Har du lite tid? Jag kommer från byggkontoret.
Jag var här uppe på en inspektion för tre, fyra år sen.
Det var redan utmätt, men såg för jävligt ut.
Jag hittade virke här och där på tomten och fixade det jag kunde.
-Kommer elen från nätet? -Ja. Fast jag vill ha solceller.
-Telefon? -En gammal landlina.
Och var är er septiktank?
Där borta, tror jag.
Ja... Känner du lukten? Du har en läcka.
Du måste gräva upp tanken och lappa den. Kanske byta den.
-Kom igen. -Vi har gårdar i dalen.
Countyt ser korskontaminering som en ehec-risk.
Den förre ägaren fick nog dispens.
-Kan jag inte gräva upp den själv? -Har du vinsch?
-Nej. -Du kommer att behöva en vinsch.
-Vilken jävla skit. -Nej, det där är din skit.
Som sipprar ner i vårt grundvatten.
För helvete!
Hur tror du att de ser ut? Tror du att de är gula? Eller orange?
Hur kan du inte veta hur en apa ser ut?
Mary?
Hon sa att det inte var några, men jag tyckte att jag såg en.
Har du sett några i träden?
Jag tror att de bara kommer ut på natten. Därför har ingen sett dem.
Är hon med dig?
Jag heter Eric.
Riley.
Riley, berättar du den dåliga nyheten om aporna? Eller måste jag göra det?
Vi skulle ha gäster på thanksgiving, så Susie lagade all mat dan innan.
Kalkon, potatismos, majsbröd - rubbet.
På natten vaknade jag.
Jag hörde brak och skrällar nerifrån. Som om en marschorkester flyttat in.
Jag trodde att det var Susie som la en sista hand vid maten.
Då...hörde jag ett dovt, dovt brummande-
-bara centimeter från min nacke.
-Var det ett monster? -Det var värre.
Susie snarkade.
Jag snarkar inte!
Så då gick jag ner, okej? Kylskåpsdörren står vidöppen-
-och där står en kille och proppar i sig Susies mat.
-Jag säger: "Det är vår middagsmat!" -Vad sa han då?
"Grannens mat var bättre."
"Var grannens mat bättre? Dra åt helvete ut ur mitt hus!"
Då bestämde vi att Tampa inte var nåt för oss. För många galningar.
De borde spärras in på livstid, tycker jag.
-Bourbon? -Gärna.
Hey, gubbe. Häll upp en stor åt mig. Med is.
Har ni sett björnen som har lufsat runt här?
-Går ni ner till bäcken och forsen... -Skjutvapen är dåligt.
Ja du, skjutvapen kan vara dåliga.
Men rätt använt är det bara ett verktyg, som en skruvmejsel.
Eller som en rörtång.
Det med.
Förlåt om jag gjorde nån obekväm. Jag bär det alltid med mig. Förlåt.
Vi är bara ett gäng stadsbor. Det är okej.
-Det var ett misstag. Vi åker hem. -Tjejerna har roligt här.
-Jag trivs jättebra här uppe. -Är mamma okej?
Bäst är att du slipper omvärlden. Vi flyttade hit för din skull.
-Hon blir bra igen. -Vi är inte som dem! Vi ska hem...
Hon mår bättre i morgon bitti.
Tror du att Eric dödar människor med sitt gevär?
Antagligen.
Hur många?
Tio.
Verkligen?
Ja. Han sköt dem rätt i huvudet.
Deras hjärnor exploderar som spaghetti.
Jag tror inte att han dödar nån.
-Du kan fixa den, va? -Ja.
Jävla skit!
En jävla vinsch. Var ska jag hitta en jävla vinsch?!
Kom ihåg det vi pratade om.
Du andas in.
Andas ut.
Sakta.
Och när du är klar...
Snyggt skott!
Du är en naturbegåvning.
Du, det angår inte mig, så be mig dra åt helvete om jag går för långt.
Är Alice okej med att hon är här ute?
Ja. Ja, hon är okej. Hon tar det bra.
Alice är bipolär.
För ett år sen var hon lågstadielärare och hade en episod.
Hon trodde att en elev var nåt som hen inte var. Det var rätt illa.
Hon behöver bara lite ledigt för att vila upp och sansa sig.
Hon fick medicin som hjälper ett tag, men hon blir alltid sämre.
Men här uppe verkar hon må bra.
Det är en jättebra plats för henne. Hon är glad. Vi är glada.
Upp med hakan. Ni är en familj med bergsbor på nolltid.
Pionjärer.
Ja. Vi behöver all hjälp vi kan få.
Har du en vinsch?
-Gumman... -Nej.
Men jag kan veta nån som har.
Jag kan behöva en tjänst.
-Hur ser det ut? Är den spänd? -Japp.
Du kan täta med fogmassa och lägga den på marken där.
-Mr Danik, ni anar inte... -"Mr Danik" är min pappa.
Säg Steve, för fan. Vi är grannar. Du hade gjort detsamma för mig, va?
Du är en jävla hårding, va? Du är äkta vara.
Vi är ett utdöende släkte här uppe.
-Lana! Vill du sköta vinschen? -Vänta, seriöst?
Fan heller, han är inte seriös.
-Vill du ha en öl? -Ja.
Krama åt avtryckaren, ryck inte av skottet.
Sen då?
-Den rekylerar i axeln, så tryck åt. -Rekylerar?
-Du ska trycka kolven precis här. -Okej, ja.
Det gjorde ont. Ni har inget som inte sliter av en armen?
Den har mer rekyl än en kaliber 12, så nu går det som smort.
Vi gav vår dotter en när hon blev sju.
Dumungen sköt intill sin brors huvud. Killen är fortfarande halvdöv.
-Vad gjorde din pappa? -Jobbade i gruva, men fick sparken.
-Nu? -Jag vet inte.
-Han är typ bonde. Tror jag. -Det är rätt bra.
Vi är skitrika. Vi bor här uppe bara för att vi gillar att jaga och fiska.
Vi kunde nog bo i Beverly Hills också om vi ville. Och ha pool eller nåt.
Vi hade en pool förut.
Jag menar en riktig pool. Inte er familjs skitpool.
Ska vi gå tillbaka?
Är du rädd?
Jag försöker visa dig tuffinggrejer. Är du en tuffing?
-Jag tror det. -Bra.
-Coolt ställe. -Ja, det är rätt gött.
Jag tänkte sätta in en ismaskin där borta till i sommar.
-Vad gör du här inne? -Vuxenskit.
Du skrynklar den! Bläddra försiktigt! Okej?
Okej.
Jag dricker pappas öl ibland.
-Vi borde gå tillbaka. -Varför?
Jag tyckte att jag hörde nån ropa, så vi borde gå tillbaka.
Om du inte ville hänga med mig så skulle du bara ha sagt det.
Det är bara... Jag vill inte dricka det.
Jag trodde att vi kunde bli vänner! Drick det.
Du måste dricka! Drick det!
Hey! Kom tillbaka hit!
Du sa att du var en tuffing!
-Förlåt. Jag gjorde inte det där. -Vad händer?
Riley? Är du okej? Jag får se.
Det var en olycka. Förlåt. Okej? Du skulle inte ha rört på dig.
Det är okej, jag kollar henne. - Jag vill bara titta. Rör på den.
Gör det lite ont? Du har vrickat den, men jag tror att du överlever.
Riley? Vad händer? Vad har hänt?
Mamma.
Herregud. Är du okej?
Förlåt, det var en olycka!
Varför gjorde hon illa dig? - Vad gjorde du med henne?
Förlåt, det var en olycka.
-Vi bara lekte. -Det här är ingen lek.
-Vad gjorde du? -Förlåt, det var en olycka.
Vad gjorde du?! Vad gjorde du?!
Älskling, älskling, älskling!
Älskling. Lägg av nu. Hey, titta på mig. Titta på mig.
Titta på mig.
Det är okej.
Titta, hon är okej. Titta på henne.
Jag är hemskt ledsen. Förlåt mig. Det var inte meningen.
-Jag är hemskt ledsen. -Sluta gråta! Okej?
Det räcker nu.
Beklagar att det här hände. Vi gottgör er på nåt sätt.
Hon...hon repar sig.
-Hon är okej. -Hon är inte okej.
Hon är okej. Titta på henne. Hon mår fint.
Riley, nu går vi.
-Mamma är sjuk. -Typ förkyld?
Hon har blivit så här förut. Fast du minns det inte.
Jag minns. Pappa tog henne till doktorn.
Sen var hon mamma igen.
Jag tror inte att pappa tar henne till doktorn nu.
-Det är annorlunda än förut. -Är pappa också sjuk?
Nej. Bara annorlunda.
Och det känns som så länge sen. När var sista gången som...
...som jag träffade dig?
Mina barn är äldre nu. Du måste träffa dem innan du går.
Man vet bara inte vart de försvinner.
-Jag är här. -Du vet, barnen...
De blir stora så fort.
Man bara vänder sig om en dag och, pang, så är de små människor.
Det är jag. Jag är här.
Mary?
Jag trodde...
Klart att det är du.
Förlåt mig, gumman.
Det är okej.
Jag byggde fanskapet själv. Det är mitt enda barn.
Skit i de andra ungarna. Det är ett seriöst krigsvapen.
Det är rätt coolt att dina föräldrar låter dig hänga sent.
Tryck in sidorna, pucko.
Jag tog med sprejburken. Ska vi bli tvärpackade, eller?
-Ska du ha? -Ja.
-Hey! Jag nitar dig. -Lugn. Vi bara larvar oss.
Vänta, vänta. Är du seriös? Sniffa? Det är gamla skolan.
Bästa ruset är att ta det direkt. Det vet alla.
-Sen när? -Sen alltid.
Vill du bli aprak, dumpa trasan och tryck in den här.
-Visst, om du inte törs, låt pappa... -Lägg av!
Fan för dig!
Fy fan för dig!
Du är så dum.
Pappa? Är mamma okej?
Ja, mamma mår bra.
Hon är bara trött. Du vet hur hon blir när hon är trött.
Det är inte lätt att ta hand om alla hela tiden.
-Borde hon inte gå till en doktor? -Mamma behöver ingen doktor.
Hon behöver bara vila. Hon blir bra, jag lovar dig.
Mamma?
Mamma...?
"När de kom hit fanns det redan över 500 infödda stammar i USA."
"Men nybyggarna drog västerut och konflikter med stammarna blev fler."
"Och år 1800 fanns det cirka 600 000 indianer i USA"-
-"men 1890 var de bara 250 000."
Vart tog de vägen?
-De dog. -Varför?
Vi dödade dem.
-Riley, din syster tycker inte... -Det är sant.
Din syster tycker inte om det.
"Resterande indianstammar tvingades lämna sin mark för att bo i reservat"-
-"där tusentals fler dog av svält och"...
Varför dödade de dem?
Mamma...!
Riley.
Har du rivit ut en av de här sidorna?
Det är okej om du har det.
Du kan säga sanningen till mig.
Ingen mer skola i dag.
-Du ser cool ut. -Verkligen?
Nu!
Hey! Snorunge! Kom hit!
-Skit ner dig! -Ska jag skita ner mig? Skit ner dig!
"Historia är viktigt, för vi lär oss om gamla tiders anus och vaginor."
"Förr i tiden gick vuxna klädda i skitkondomer och barnen hade"...
Mamma? Jag behöver en tröja.
De är i tvättmaskinen.
Vi har ingen tvättmaskin.
Det var det gamla huset.
Vad pratar du om?
Strunt samma.
Förlåt.
Vad gör du?
-Jag är en mask. -Det är skitdumt.
Nu går vi, fjompor.
-Var är mamma? -Hon ska inte med.
Hur vet du det?
-Järnvaror? -I gång 12.
-Vad gör du? -Tyst.
-Riley! Ge hit! -Släpp!
-Nej! Mamma hade låtit mig få! -Mamma är inte här!
Hey. Är allt bra här?
Riley vill inte dela med sig.
Det ser ut att räcka till alla.
Dela med din syster.
Jag bjuder.
-Jag har inte sett er två förut. -Vi bor på berget.
-Berget? Det låter roligt. -Ja. Ibland är det tråkigt.
En annan tjej är enda andra barnet.
-Men hon gjorde Riley illa. -Är du okej?
-Mamma slog tjejen rätt i ansiktet. -Mary.
Alla är okej. Min mamma gjorde ingen illa.
-Min mamma är läskig ibland. -Tyst!
När jag var i din ålder bråkade mina föräldrar.
Och det var läskigt.
Och ibland slog de folk också.
Slår er mamma er?
Ni kan prata med mig.
Det är lugnt. Vi måste gå. - Mary? Kom.
Det är okej att be om hjälp.
Vad fan håller du på med? Gå bort från dem!
-Vi pratade om mamma. -Tjejer, ut till bilen.
-Men vi... -Nu!
-Vad sa du till henne om mamma? -Jag sa ingenting.
Det är fan som Reagan. Han sa: "Var som en lysande stad på berget."
Okej? Han fick den skiten från Bibeln-
-men han sa det bäst. Gud, vilken grym jävel.
-Stad på berget? Jag gillar det. -Vi är den lysande staden på berget.
Det är vi. Det är fan vi. Det är ju det vi gör. Och de fattar det inte.
Just det. Vilka?
De jävla överspända eliterna.
Vänta. Lyssnar du på mig?
Man måste för helvete andas.
Förlåt.
Jag vet inte vad som händer med mig. Jag behöver en läkare.
Vem ska betala det? Det här stället är bra för dig. Du mår bra här, sa du.
Du sa att det hjälpte.
Hej, flickor. Är era föräldrar hemma?
Kan jag hjälpa dig?
Jag heter Loraine Miller och jag kommer från socialens familjeenhet.
Okej?
Vi fick en orosanmälan om era barn.
En anmälan? Från vem?
Får vi komma in?
-Är nån av er straffad? -Nej.
-Bestraffar ni era barn? -Nej.
Jag menar, ja, om de är stygga. Men vi slår dem inte.
Frågar du om vi slår våra barn?
Det är bara rutinfrågor.
Om era barn blir skadade har ni nån beredskap för att vårda dem?
Ja, vi har en förbandslåda.
-Får jag titta på den? -Visst.
Har ni en kopia på era barns nuvarande skolstatus?
Vi hemundervisar våra barn. Min hustru är utbildad lärare.
-Är ni behörig? -Ja, hon är godkänd i Kalifornien...
Ursäkta, sir. Jag vill att hon svarar. Om det är okej.
Ma'am?
Jag var behörig i Kalifornien, men det gick ut under en tjänstledighet.
Fast jag har kvar min behörighet som lågstadielärare.
Vill ni se den?
Det hade hjälpt. Rätt många familjer här uppe hemundervisar.
Vi har standardkrav och riktmärken som föräldrar ska redovisa årligen.
Självklart.
Ja. Jag hittade det.
Jag måste prata med era barn i enrum. Kan vi göra det nånstans?
Och vad är det här en bild av?
En sköldpadda utan sköld.
Det var väldigt kreativt.
Ni måste veta att ni får vara ärliga mot mig.
-Är vi i knipa? -Ingen är i knipa.
-Varför är du här då? -För att hjälpa till. Det är allt.
Vad betyder det?
Att jag ska göra allt jag kan för att hjälpa era föräldrar-
-att göra det här till bästa tänkbara hem för er.
Har du hjälpt många människor?
Det har jag.
Riley. Är det nåt som du behöver berätta för mig?
Tar det alltid så här lång tid?
Kan vi prata där ute?
Vad pratade ni om?
Vad sa hon?
-Hon ska hjälpa till. -Hur ska hon hjälpa till?
Riley!
Hon ska hjälpa mamma.
Vad du än sa så måste du säga att du ljög. Förstår du?
-Det var inte ljug. -Jag bryr mig inte!
Mr och Mrs Hayes, utifrån vad jag har sett i ert hem-
-tror jag det är bäst för barnen att de omhändertas-
-medan vi slutför vår utredning.
Nej. Glöm det. Du sa att du skulle hjälpa min mamma. - Det sa hon.
Jag förstår inte. Kan vi bara sätta oss? Vi bara sätter oss.
-Lugna er och sätt er. -Gå bort från min fru!
Varför måste jag flytta? Du sa att du skulle hjälpa mamma!
Jag är inget barn! Prata inte som om jag var ett barn!
-Samma lag. Minns du? -Nej. Du ljög!
Ni får inte göra så här! - Riley!
Ni får inte göra så här!
Riley!
Det är okej, håll den stilla.
Okej. Så där. Det är klart.
Du vet att du måste gå snart?
Jag vet.
Riley?
Du kommer för sent.
Kom igen, tjejen. Så går vi.
-Mamma Carol ska ta oss till parken. -Sluta kalla henne mamma.
Hon tar bara hand om oss tills vi flyttar hem igen.
Hey. Cool tröja.
Tack.
-Vad tog du med för lunch? -Jag vet inte.
Vill du byta?
Okej.
Tack.
Hon gav dig inte sin lunch.
Nej, jag väntar. Jag ringer sen. Vänta. Jag får ringa dig sen.
Mary? Är du okej?
Jag är talibanen.
Riley, kom hit.
Vad tror du att mamma och pappa gör just nu?
De är i huset.
Tror du att de hälsar på oss?
Nej.
Mamma Carol sa att de kanske skulle göra det.
Nej!
Hej, tjejer. Han är här.
-Pappa, pappa, pappa! -Hej.
Vad härligt att se dig.
Va? Får inte din farsa en kram?
Det är okej.
Vilket sjujävla grepp!
Vad har du gjort med ögat?
-Det var en incident. -Har nån slagit dig?
Hon råkade i slagsmål med några andra flickor på skolan.
Vem vill ha pizza?
-Kommer mamma? -Nej, mamma kunde inte.
Men hon bad mig hälsa att hon älskar er båda jättemycket.
Vad är det? Äter du inte din kant längre? Sen när?
Kom igen, kanten är karaktärsdanande.
Den är vidrig.
-Jag varnade dig. -Åh, den kan prata.
-Hur är det i skolan? -Jag fick flytta till en ny.
-En ny skola? När? -Det är på samma campus.
Jag förstår inte.
Riley är med i ett projekt för barn som behöver lite stödundervisning.
Det är för dumma barn.
Riley. Du är inte dum.
Det verkar helt ologiskt. Hon läser massor och älskar skolan.
-Vad är det här? -Medicin.
-För vad? -Min hjärna.
Det är generiskt metylfenidat. Hon går på en relativt låg dos.
-Mary har adhd. -Hon är liten och har personlighet.
-Ni måste väl ha vårt tillstånd? -Föräldrasamtycke behövdes inte.
Fosterfamiljen och familjeenheten kände att det var rätt beslut.
Gumman, hjälper det här dig?
Om de säger att du måste ta det, så måste du ta det, okej?
Nu får ni ursäkta mig. Jag måste gå på toaletten.
Ni kanske ska börja runda av.
-Hey. Jag har en present till dig. -Vad är det?
Den...den ligger i bilen. Ska vi gå och kolla på den?
Ska vi inte vänta på Loraine?
Vi gör inte det.
-Vi glömde min medicin. -Glöm den. Du är perfekt som du är.
-In i bilen. -Var är presenten?
-Jag glömde den hemma. Vi måste åka. -Du borde skriva en lapp.
Skriv en lapp nästa gång, så du inte glömmer min present.
-Pappa! -Bra idé. - Vad?
Får jag sitta fram?
Är ni redo?
-Ja. -Då gör vi det.
Vem släppte ut fisarna?
-Det var "Vem släppte ut grisarna?" -Jag gillar min mer.
Borde du inte ha kört redan?
-Vart? -Du skulle ju jobba i dag.
Det är söndag. Jag tänkte att vi kunde slappa med ungarna.
Jag tänker inte bara låta er se på Svampbob hela dan.
Jag har läxor.
Läxor?
Jag får ta ett snack med din lärare.
Om hur hon öser läxor över dig. Jag vet att hon inte betygsätter nåt.
-Du behöver inte... -Nej, jag vill inte göra det.
Vad kan jag säga? Hon jobbar hårt.
Vem är hungrig?
Du har inga läxor.
Tyst. Låtsas.
-Det här är dumt! -Mary. Tyst.
Trigga henne inte igen.
Varför låtsas vi att vi är i vårt gamla hus? Vi är inte där!
Dave?
Var är maten? Jag trodde att vi handlade mat.
Alice.
-Det är okej, det är okej. -Nej, nej, nej!
De kommer inte in!
Älskling, de kommer inte in!
Mr Hayes, ert hus är omringat.
Så länge barnen är här kommer de inte in.
-Du ljög för mig! -Vi har en sjuktransport klar.
Ni måste prata med oss.
Spindeln till basen. Hör ni mig? Vi har en stor styrka här ute.
De har säkert ett jävla raketgevär eller nåt.
NI ÄR PÅ TV
VILKEN KANAL ?
ALLIHOP
Mr Hayes, det här får ett slut.
Ni rår inte över det. Tänk på er familj.
Varför gör de det här varje kväll?
Så att vi inte kan sova. De vill att vi ska flytta.
-Mary. -Vad?
Trummor eller gitarr?
-Tänk fort! Trummor eller gitarr? -Gitarr.
Okej, coolt.
Ta det lugnt.
Aj! Hey. Det där gör ont.
Mamma Carol säger att jag måste fläta hårt så att jag inte liknar en slusk.
Kallade mamma Carol dig för slusk?
Ja.
Mamma Carol låter som en subba.
Vad sägs om supen du ville ha?
På riktigt?
Javisst. Varför inte?
Lugn. Vi måste skåla för nåt och göra det officiellt.
-Pionjärer? -Javisst. Pionjärer.
Är det godare när man är äldre?
Nej, man blir bara bättre på att dricka det.
Har du en plan?
Nej.
Fast jag gillar det här.
-Vilket? -Att vi är tillsammans igen.
Ja. Jag med.
AMERIKANSK HISTORIA FRÅN FORNTID TILL 1987
Finns det mat?
911.
Två köttbullsbaguetter, en rostad kalkonmacka och en salamimacka.
-Pappa. -Nej, ingen sallad på salamin, tack.
-Är det ett skämt? -Nej.
Jag har ingen telefonkatalog och mina barn är hungriga.
-Sheriffen kör inte ut smörgåsar. -Be nån där ute köra och köpa då!
-Vem pratar jag med? -Det här är Dave Hayes.
Lämna det utanför dörren! Jag skojar inte!
Tänker du släppa in mig, eller?
Så du bara tog barnen och gick rakt ut genom dörren?
-I stort sett. -Och sen...så körde du hit.
Ja, vi mådde inte så bra utan dem här.
Barn hör hemma hos sina föräldrar.
Sheriffen sa på presskonferensen att du sköt på en polisbil som kom.
Jag kanske sköt ett skott i luften.
Jag är beredd att vittna under ed att du inte kan träffa ett skit.
Men där ute kryllar det av snutar som inte känner dig lika bra som jag.
Danik demonstrerar mot polisen. Han har gjort plakat och allt.
Han har hela familjen där ute.
Själv tror jag att Steve gillar att vara med i tv.
Gud signe honom. Så vi är Danikklanens sista strid?
Om man ska dö på krosset, se till att det blir stort.
-Jag vet inte hur stora vi är. -Säg inte det till nyhetsteamen.
De har sex, sju, åtta pers på lådor som pratar om er i tv samtidigt.
-Håller nån av dem på oss? -Mest bara idioterna.
Vi idioter är ett stolt folkslag. Vi måste hålla ihop.
-Vad har du lärt dig av det här? -Barn hör hemma hos sina föräldrar.
Nej, jag menar av allting. Det här...det här stället.
Jag tänkte att det vore skönt att inte vara en del av världen mer.
-Vad har du emot världen? -Den hade nåt emot oss.
Du vet att det här är världen, va?
Du är kvar i den, kompis.
Det enda du gjorde var att flytta högst upp på berget.
Kan du hjälpa oss?
Kan du prata med dem? Och säga att vi är bra människor?
När jag var i Marinkåren, under gröntjänsten-
-satte de oss i ett rum och kastade in chockgranater. Det gick snabbt.
Man blir blind. Tryckvågen sabbar innerörat så man inte kan stå upp.
Jag såg vuxna karlar spy som kalvar tills det kom bara galla.
Vad tror du att en sån granat gör med ett barn?
Vad gör vi?
Låt mig gå ut med barnen. I dag.
Vems sida står du på?
De kommer in, Dave.
Jag vet inte när. Men det här kommer att sluta.
-Ska du ta min familj ifrån mig? -Du måste avsluta det på rätt sätt.
-Du måste gå. -Nej, inte än.
Dave, sluta.
-Pappa. -Lugn, älskling. Han har rätt.
Vad fan pratar du om? Vad menar du?!
-Vill du aldrig se våra barn igen?! -Dave, sluta.
Tror du att jag är nåt jävla skämt? Det här är mitt hus!
Skottlossning!
-Ut! -Hitta ett säkert gömställe.
Prata inte med mina barn! - Gå upp, tjejer! - Gå ut ur mitt jävla hus!
-Backa. Stå inte nära dörren. -Sätt fart!
Ut ur mitt jävla hus, Eric!
Fan för er!
Pappa?
Åh, jisses, nej! Alice?
Nej, dö inte, dö inte, dö inte! Stanna hos mig. Stanna hos mig.
Stanna hos mig. Förstår du?
Tjejer, kom hit! Tryck där.
Mamma!
Snälla! Snälla, snälla!
Tryck på såret!
Du behöver inte mig längre.
Du är vuxen nu.
Lova mig att du inte dör!
Lova!
Lova.
Flytta på er, flytta på er! Akta, akta!
Älskling, du är okej.
Riley, allt som kommer in genom dörren där skjuter du på. Förstår du?
Älskling, älskling, älskling. Stanna hos mig, okej? Stanna hos mig.
Det är okej. Det är okej. Det är okej.
Du blir bra igen. Det lovar jag dig.
-Är alla där inne okej? -Ni sköt min fru!
-Fan ta er! Fan ta er! -Skjut inte!
Öppna inte eld!
Varför kan ni inte lämna oss ifred?!
Vi ville bara få vara ifred!
Fan ta er!
-Pappa! -Vi vill bara vara få ifred!
Pappa! Pappa!
-Vad? -Sluta!
Vill du se din mamma dö? De sköt henne!
-De kommer och tar henne ifrån mig! -Nej.
-Nu är du tyst och lyssnar på mig! -Nej, du lyssnar. Du lyssnar aldrig.
Mamma behövde bara hjälp.
De gjorde inte det här med henne.
Du gjorde det.
Vi blir aldrig en familj igen.
Det här är inget hem längre.
Det har det inte varit på jättelänge.
Men det här stället gör oss inte till en familj.
Det har det aldrig gjort.
Förlåt mig.
Det var en gång en pionjärfamilj.
De sökte ett bättre liv.
Det var en storasyster och en lillasyster.
Det var en mamma och en pappa.
De gjorde många misstag.
Men de gjorde sitt bästa.
De hade ett hus högst upp på ett berg.
Och de skrattade och fiskade och odlade sina egna grönsaker.
För det mesta var de glada.
Utom när det var sorgligt.
De var inte perfekta.
Men de var en familj.