Uskon, että tarinankertojien -
ja kuuntelijoiden välillä on vuorovaikutus.
Näyttääkö jedimäiseltä paikalta?
Tunteet ovat vahvasti mukana Star Warsissa.
Erityisesti he, jotka varttuivat katsoen sitä, -
tuntevat yhteyttä siihen.
Minusta tuntuu, että ihmisille on tärkeää, -
että sitä käsitellään oikein ja kunnioittavasti.
Se oli heille tärkeää, ja he haluavat sen jatkuvan samoin -
ja tuntuvan johdonmukaiselta.
Olimme onnekkaita, että Lucasfilm ja Kathy, -
koko ryhmämme on uskomattoman kannustava ja rohkaiseva.
Saapuva alus, tunnistaudu.
Jon antoi kauden finaalin käsikirjoituksen.
OHJAAJA
Rakastin sitä.
Siinä oli paljon toimintaa.
Hienoja henkilöhahmoja ja paljon tunnetta.
Mutta lopussa oli henkilöhahmo, -
joka käsiksen mukaan oli Plo Koon.
Tiesin Plo Koonin olevan jedi, esiosatrilogiasta.
Miten visualisoisimme sen?
Hän halusi puhua kanssani.
Hän sanoi, ettei se tosiasiassa ollut Plo Koon, -
vaan siitä tulisi Luke. Piti miettiä hetki.
Halusin tietää. Olen tuntenut Jonin kauan -
ja sanoin: "Oletko tosissasi? Ihan oikeasti?"
"Tuotko hänet takaisin?" Hän sanoi: "Pitää paikkansa."
Jon hyväksyi tämän. Sanon tämän ensi kertaa kahteen vuoteen.
VISUAALITEHOSTEET
"Luke Skywalker."
Emme saaneet sanoa sitä.
Plo Koon tekee osansa, -
ja jälkituotannossa on eri vaihtoehtoja.
Nytkin kun viittaamme tekemisiimme, käytämme koodinimiä.
Emme yksinkertaisesti sano niitä sanoja.
TUOTTAJA
Jos galaksissa olisi yksi henkilö, joka voisi -
ottaa sen lapsen Mandalorialaiselta, -
se olisi Luke.
Yleensä Jon ja minä olemme samoilla linjoilla.
Jos olemme samaa mieltä sellaisesta jutusta, -
siitä tulee luultavasti hyvä.
Mutta jos olisin sanonut: "Ei ikinä. Luke..."
Jon kunnioittaisi sitä ja sanoisi: "Ok, mietitään."
Mutta se tuntui oikealta meistä molemmista.
Voima liikkuu hänen ympärillään.
Jokainen tekemäsi liike on askel eteenpäin.
Innostuneisuuteni muuttui välittömästi -
vastuullisuuden painoksi tästä hahmosta.
Sillä teknisten seikkojen lisäksi -
se, miten herättäisimme Luke Skywalkerin henkiin, -
oli tarinankerronnan vastuulla -
saada se tuntumaan yhtenäiseltä The Mandalorianin yhteydessä.
Sillä on helppo nähdä versio, jossa tuodaan Luke The Mandalorianiin, -
ja se anastaa koko draaman.
Kävimme paljon keskusteluja -
käsikirjoittamisessa, kuvauksissa, leikkauksessa -
siitä, miten paljon Lukea oli tarpeeksi tai liikaa -
tasapainon löytämiseksi.
Hän on tehokeino.
Kun hän tulee kuvaan, hän ei ole mikään lähetti.
Yksikään hahmoista ei hämmästele, -
että tämä on Luke Skywalker, joka räjäytti Kuolemantähdet.
Se ei ole heidän juttunsa. Hän on vain jedi, myyttinen hahmo, -
sillä kukaan heistä ei ole oikeasti kohdannut jediä.
Se oli kiinnostavaa. Minusta tuntui, kuten varmaan Jonista ja Davestakin, -
että tämä on tasapainottava elementti, -
ja voimme saada sen tuntumaan yhä The Mandalorianilta -
samalla laajentaen palettia hieman.
Se oli yksityiskohtainen keskustelu.
Sen tiimoilta, olisiko se hän?
Miten se voisi olla hän?
Tajusimme sitä katsoessa, että ajatuksen torjuu, -
vaikka miten ilmeiseksi olisimme tehneet sen.
Sen ei ajattele olevan hän, kun huppu riisutaan.
Se oli yksi niistä otoksista, joiden täytyi toimia, -
koska se olisi päätös toiveen täyttymiselle, -
"Onko se todella Luke?"
Halusimme Mark Hamillin keskipisteeseen, -
sillä Lukea ei voi tuoda takaisin -
ilman Mark Hamillia.
Teknologian avulla kai voisi, -
mutta emme halunneet. Halusimme oikean tyypin.
Halusimme Markin. Hän on Luke Skywalker.
Jon ja Dave ottivat minuun yhteyttä -
ja kutsuivat vilkaisemaan The Mandaloriania.
He halusivat kuulla mielipiteeni.
Sen olisi pitänyt kertoa jotain heti.
Menin käymään, ja he pyysivät antamaan ääneni -
kanttiinissa olevalle hahmolle.
Olen metsästäjä. Etsin työtä.
Valitettavasti Bounty Guild ei enää toimi Tatooinesta käsin.
Hän tekee usein cameo-rooleja ilmaiseksi -
äänenä muissa Star Wars -projekteissa.
Miten kiitämme sinua? -Voittakaa sota!
Oli siis järkevää ottaa hänet mukaan.
Näytimme hänelle paljon materiaalia -
ennen kuin mitään oli lähetetty.
Näytimme ensimmäisen jakson paljastuksineen.
Se kiehtoi häntä todella, hän piti siitä kovasti.
Hän piti juonenkehittelystämme.
Joten kerroimme, mitä ajattelimme tehdä.
On turha vastustella, poikani.
Kun mentiin alkuperäistrilogiasta jatko-osiin, -
välissä oli valtava aikajakso, -
josta löytyy kaikki nämä kertomattomat tarinat.
Mutta oletin heidän ottavan sopivan ikäisen näyttelijän.
En oikeastaan ajatellut sitä paljonkaan.
Jos he haluavat kertoa tarinoita -
Lukesta Jedin paluun jälkeen, kenethän he ottavat?
He aikoivat käyttää nuorennusmenetelmää, -
jota käyttivät Marvel-elokuvissa, -
ja olin aivan äimänä!
En vastannut heti, piti miettiä asiaa.
Mutta mitä enemmän mietin sitä, se oli todella tilaisuus, -
joka oli täysin odottamaton, -
mutta jotenkin lähes myös velvollisuus.
Eli jos he haluaisivat minun tekevän sen, -
miten voin kieltäytyä?
Joulunpyhien jälkeen joulukuussa 2019 -
Jon ja minä ajoimme yhdessä Markin talolle.
Toimme käsiksen. Sekä Luke Skywalkerin puvuston.
Toimme myös Grogun mukanamme.
Mark pyysi meidät sisään.
Me istuimme Markin vaimon kanssa -
samalla kun Mark luki käsistä työhuoneessaan, -
joten meitä kihelmöi, -
sillä ei ollut varmaa, että hän olisi kiinnostunut.
Hän on hyvin suojeleva hahmonsa suhteen, kuten pitääkin.
Peyton ja minä yritimme pysyä housuissamme.
Johtuu siitä, että olemme faneja. Tulee tällaisia hetkiä.
Vaikka tottuukin tähän, -
on tiettyjä hetkiä, kun... Se on niin epätodellista.
Hän tuli ulos ja oli innoissaan.
Suuri paino putosi Jonin hartioilta, -
kun se tapahtui.
Kun on sellainen tunne, -
pakottava tunne, tiedät olevasi keksimässä jotain.
Jos pystyisimme tähän, -
se edustaisi niin paljon niin monille.
Etenkin Markille.
Antaa hänen tulla sinne ja näyttää Lukelle tämä hetki, -
joka juhlistaa ja on kohokohta kahden kauden tarinalle -
tämän pienen lapsen matkasta.
Näemme taas.
Lupaan sen.
Mark oli innoissaan ja valmis katsomaan, -
miten onnistuisimme siinä.
Emme vielä olleet keksineet, miten.
Toimme Kathy Kennedyn mukaan keskusteluun jo varhain.
Kathy on ennen kaikkea loistava tuottaja.
Ja tuottajat keksivät, miten tehdä asioita, -
jotka ovat luovasti jännittäviä tarinankertojille.
Hän ei ainoastaan ymmärrä, miten luoda ympäristö, -
jossa meillä on kaikki tarvitsemamme työkalut -
tutkia ja kokeilla ja olla luovia, -
mutta hän tietää myös, mitä ideoiden hautominen vaatii -
ja ymmärtää, mitä se voi edustaa -
oikein tehtynä.
Yksi sarjan haasteista on sen kunnianhimoisuus.
Odotus on, että viimeistelytaso on yhtä korkea kuin elokuvissa.
VISUAALITEHOSTEET
Osa tästä onnistuu -
lahjakkaiden ja kokeneiden taiteilijoidemme kanssa -
antaen heille merkityksellisen lähtökohdan, jossa he ymmärtävät, -
mitä onnistuminen otoksissa merkitsee.
VFX-TUOTTAJA
Ainutlaatuinen asia -
visuaalitehosteteknologiassa -
on, että se voi tulla niin monesta eri paikasta.
Se voi tulla tekniikan piiristä tai muualta.
Se, että ollaan avoimia inspiraatiolle -
uudesta teknologiasta mistä tahansa, -
on iso osa sitä, mitä teemme tässä.
Kun tajusimme haluavamme näyttää nuoremman Luke Skywalkerin, -
tarkastelimme kaikkia sopivia tekniikoita.
Tällä tasolla voi kulkea muutamaa peruspolkua.
Ne menevät hiukan päällekkäin, mutta yksinkertaistaen -
meillä on täysin tietokoneella luotu versio hahmosta, -
perustuen skannauksiin ja vanhaan kuvamateriaaliin, -
ja sitä käytettiin Grand Moff Tarkiniin.
Työnne ylittää kaikki odotukset.
On helppo nähdä, mitä se on, -
mutta nämä uudet muuntotyökalut ja prosessointiteho -
mahdollistavat niiden nopean kehittymisen.
Toinen nuorentamistekniikka -
on kuin retussiruiskutaiteilija tekemässä korjauksia, -
peittämässä maalilla ryppyjä sun muuta.
Sitten on Deepfake, jossa käytetään koneoppimista -
ekstrapoloimaan valtavasta määrästä -
syötettyjä kuvia.
Kuvia syötetään joko Internetistä -
tai meidän tapauksessamme kaikesta materiaalista, -
joka meillä on kyseisestä hahmosta sinä aikana, -
ja siitä saadaan kirjasto ilmeistä, kasvoista, ulkonäöstä, valaistuksesta.
Sitten kun näyttelijä esittää sen, -
tekoäly alkaa miettiä, mikä ilmentymä vastaisi -
sitä, joka on kasvokirjastossa.
Joten siinä korvataan valokuvatut kasvot -
fotorealistisella kuvalla, joka sopii siihen.
Ja sovittamalla kaiken yhteen -
luodaan illuusio, että näet nuoremman version liikkumassa, -
mutta näetkin valokuvia, -
jotka on valinnut uskomattoman kehittynyt algoritmi, -
joka ottaa sopivan rajauksen tai ilmeen -
kasvokirjastosta.
Mietimme kaikkia näitä kolmea tekniikkaa.
Jonia kiinnosti todella, missä mennään teknologian kanssa.
Niinpä hän lukitsi Landis Fieldsin toimistooni, -
kuten oman tiiminsäkin, tutkimaan Deepfaken ominaisuuksia.
"Katsotaan tämän rajat."
"Onko Deepfakesta versiota, jolla pääsee sarjaan?"
"Niinkö löydämme yhdennäköisyyden?"
Landis on loistava lavastaja, suunnittelija, mallintekijä -
ja eräänlainen hullu tiedemies.
Juuri sellainen henkilö, jota rakastamme ILM:ssä.
Lukitsimme hänet huoneeseen, oikeasti.
Yksityisyyden ja salailun vuoksi, -
ja Landis istui koneellaan -
ja teki tätä, kirjaimellisesti koko päivän.
Hänellä oli kuin komentokeskus edessään, -
ajamassa Deepfake-testejä yhä uudestaan ja uudestaan.
Kuka vain voi ladata softan -
ja yrittää luoda tämän kaltaisia Deepfake-kuvia.
Kun softa on käytössä, -
sille pitää antaa tarvittava informaatio kasvojen rakentamiseksi.
Mark Hamillin tapauksessa -
syötimme paljon kuvamateriaalia alkuperäiselokuvista.
Meillä on tietysti pääsy sarjan 4K-versioon, -
joten syötimme mahdollisimman paljon tietoa.
Koska käytimme tätä tekniikkaa ensi kertaa, -
kävimme verkossa ja löysimme Markin antamia haastatteluja.
Mitä tahansa, millä voisimme kasvattaa dataa, -
jota käytettäisiin kasvojen tuottamiseen.
VISUALISOINTI
Emme voi palata ajassa kuvaamaan Lukea kuten haluamme, -
joten meidän piti käyttää hyvin erityistä kuvalähdettä.
Kolusin jopa nettiä -
ja löysin joitain BBC:n haastatteluja Mark Hamillista, -
jotka oli valaistu tosi hyvin.
Kiinnitimme huomiota moneen asiaan.
Täytyy voida luottaa siihen, että teknikot -
saavat sinut näyttämään hyvältä.
Deepfake-teknologian toimivuus siinä vaiheessa -
sai miettimään, että meidän pitää luottaa -
vähän enemmän jo toimiviin tekniikoihin -
kuin Deepfakeen.
Joten halusimme tavallaan keskittyä nuorentamisprosessiin.
Minulla oli kokemusta nuorentamisteknologiasta -
Ant-Man-elokuvissa.
Ensimmäisessä nuorensimme Michael Douglasin -
70-vuotiaasta 40-vuotiaaksi.
Seuraavassa nuorensimme Michaelin, Michelle Pfeifferin, Laurence Fishburnen.
Lola-niminen yritys -
oli tehnyt suurimman osan nuorentamistekniikasta, -
joten otimme yhteyttä Lolaan -
ja otimme heidät valvomaan tätä.
Oli kaksi näyttelijää. Mark Hamill -
ja kaksoisolento nimeltä Max.
Kuvasimme molemmat lavasteissa, -
ja olimme myös kuvanneet Maxin aiemmin näyttelijöiden kanssa.
Roolitus oli juttu sinänsä, -
koska piti sanoa Sarah Finnille, -
että haluamme löytää jonkun, -
joka muistuttaa fyysisesti Markia, -
heti Jedin paluun jälkeen.
Emme voineet laittaa roolia hakuun, joten teimme listan ihmisistä, -
joiden hän tiesi sopivan, -
ja panimme kaverin lukemaan eri roolia -
ja kerroimme lopulta, mikä se oli. Hän suhtautui hienosti.
Harjoituksissa olit hieman oikealla.
Haluaisin sinut keskelle. -Ihan keskelle.
Katsoimme toisiamme otoksissa ja pyrimme samanlaisuuteen.
Katsoin monitoria, jonka kuva on toki pieni, -
mutta mietin, että hän näyttää enemmän minulta kuin minä itse.
Se kaveri oli hämmästyttävä.
Ja hän on hyvä näyttelijä.
Mielestäni maagisempaa kuin tekniikka -
on nähdä Markin yrittävän opettaa jollekin nuorempaa versiota itsestään.
Jos poistaa kaikki työkalut ja prosessit siitä, -
se on hyvin kaunis, hellyttävä juttu.
Tule, pikkuinen.
Halusin kovasti keskustella itseni kanssa, -
7-vuotiaan pojan, joka on yhä sisälläni, -
muistuttaakseni itseäni, -
missä olen nyt ja mitä näen.
Voi johtua englantilaisesta sisälläni, -
että toimin yhä ammattilaisen tavoin.
En otattanut kaverikuvaa tai mennyt sanomaan, -
että fanitin häntä.
Sisimmässämme meistä kaikista tuntui siltä.
No niin. Katsokaa ketkä palaavat ja menevät kohti käytävää.
Kun kuvasimme Markia, kuvasimme häntä -
keisarillisen kevyen risteilijän kannella Volumessa -
ja annoimme hänen tehdä osansa.
Ja heti sen jälkeen -
saatoimme hänet valaistuslaitteelle, jota sanomme Eggiksi, -
ja periaatteessa loimme uudestaan kaiken hänen tekemänsä.
Mutta sen tekeminen erikseen antaa ultra-HD-kuvan hänen kasvoistaan -
ja mahdollisuuden hallita hyvin teknisiä juttuja -
liittyen valaistukseen ja asemointiin ja ajoitukseen.
Sitten voimme ottaa molemmat esitykset, -
sekä kuvauspaikalta että Eggistä, -
ja käyttää niitä molempia lopputulokseen.
Egg koostuu tuhansista pienistä LED-valoista, -
joita voimme kontrolloida ja animoida.
Voimme säätää valaistuksen samaksi.
Voimme lisätä valaistusta, -
joten se ei ole niin erilaista kuin itse Volumessa.
Kuvasimme otoksen, repliikin.
Sitten kävimme läpi päivän materiaalit ja leikkasimme sen, -
jolloin Jon, Dave ja Peyton voivat tehdä valikoinnin.
Sen jälkeen aloimme luovuttaa sitä Lolalle ja Trentille.
Ja he ohjelmoivat sen Eggiin, -
joten meidän kuvatessa he tekivät käyttökuvaa -
ja syöttivät Eggiä samalla.
Koko juttu piti tehdä päivässä.
Yksi päivä Markin kanssa, yksi Eggin kanssa.
Se oli hyvin pitkä päivä, kuten voitte kuvitella.
Ja vielä salailu päälle.
Niitä, joiden ei tarvitse olla täällä, pyydämme poistumaan.
Silloinkin kun kuvasimme näitä hahmoja lavasteissa, -
enin osa seurueesta oli kuvauspaikalla Simi Valleyssa -
Rodriguez -jaksoa varten.
Joten kuvausryhmä, joka jäisi sinne siksi hetkeksi, -
kun Mark Hamill oli kuvauksissa, -
oli pienin mahdollinen, jolla työ saataisiin tehtyä.
Jotta meillä olisi parhaat mahdollisuudet salata asia.
Sanoin heille, että minusta ei ole huolta.
"Olen oppinut jo kauan sitten pitämään salaisuuksia."
"Imperium-salaisuutta jouduin pitämään puolitoista vuotta."
Mutta se oli ennen somea.
"Tarvitaan vain yksi ihminen labrassa käsittelemässä filmiä, -
tekemässä värikorjausta, siinä on niin monta muuttujaa ja tuntematonta.
"Yksi ihminen, joka näkee sen ja menee someen ja sanoo:
"'Arvatkaa, mitä näin."'
Se oli sitä aikaa, -
kun kaikki pureskelivat kynsiään katkeraan loppuun asti.
Suoraan sanoen joka päivä ennen jakson lähettämistä -
väki googlasi "The Mandaloriania" -
nähdäkseen, mitä siitä on viimeksi sanottu.
Varmistaen, että se yksi hahmo, -
joka meidän piti salata, ei pääsisi vuotamaan.
Kaikki tiesivät, että Rosario olisi Ahsoka.
Ja että Temuera olisi Boba.
Kaikki vuoti, emme ilmoittaneet mitään.
Mutta pikku hiljaa vuodot kasvavat, -
ja alus pitää saada takaisin satamaan ennen kuin juttu on pilalla.
Mark oli pidettävä salaisuutena.
Käsikirjoituksessa johdettiin harhaan, -
luotiin kuvia, joissa ei ollut Luke, -
luotiin väliaikaisia visuaalitehosteita Plo Koonin hahmosta.
Ydinfanit tietävät melko hyvin, että Plo Koon on suosikkijedini.
Jos Plo Koon paljastuisi, moni ihminen -
odottaisikin sitä, koska "Dave pitää Plo Koonista."
Joten yritämme kutoa juonittelun kerroksia.
Meillä oli digitaalinen Plo Koonin pää sovitettuna näyttelijään.
Se näytti Plo Koonilta.
Ensimmäisellä kaudella Jonin onnistui pitää -
Grogu salaisuutena, mutta se paljastui ensimmäisen jakson lopussa.
Toisella kaudella meidän piti selvitä koko kauden läpi -
viimeisen jakson loppuun asti ilman paljastumista.
Jälkikäteen ajateltuna on ihme, että se pysyi salaisuutena, -
ja olen innoissani, -
sillä se, että ihmiset huomasivat sen reaaliajassa, oli maagista.
Muistan, kun ensimmäisen kerran tungimme leikkaushuoneeseen -
raakaversion ääreen.
Meitä oli noin seitsemän, ja kuudella oli kyynel silmässä.
Se oli mahtavaa.
Tajusimme kaikki, -
että se toimii. Piti vain muuttaa kasvot.
Vasta silloin ymmärsimme -
vastuumme sen hetken onnistumiseksi, -
kun teemme visuaalitehosteet. Se oli pelottavaa.
Tämä on hahmo, johon ihmisillä on yli 40-vuotinen suhde, eikö niin?
Tunteet tulevat pintaan, kun näkee sen hahmon taas.
Etenkin kun näkee sen hahmon tässä sarjassa.
Ja fanien suhteen...
Olin 13, kun alkuperäinen Star Wars tuli ensi-iltaan, -
joten vartuin Star Warsin kanssa.
Fanipoika minussa halusi aina nähdä, -
millainen hän on jedi-huipussaan Jedin paluun jälkeen.
Voimme näyttää sen.
Tulee joitain vammoja, ja sitten Voima...
Vitsailin Georgen kanssa, -
että kun Jedin paluu päättyy, kaikki on ohi kohdallani.
Se on vähän sama kuin että kolmessa elokuvassa kerrottaisiin, -
miten James Bond ansaitsi tappolupansa. Ja sitten se on ohi.
Ei Tohtori Eitä, ei Kultasormea, ei James Bondia Istanbulissa.
Minä vain vitsailin, -
mutta tuli mieleen, että hän aloitti maatilalta -
ja jatkoi oppilaaksi ja jediksi.
Sitten se on ohi, eikä ole enää tarinoita hänen urotöistään jedinä.
On siis hauska nähdä, -
mitä hän tekisi ennen Jediakatemian perustamista -
Jedin paluun jälkeen.
Viimeisellä käytävällä on siis huippukohta?
Olemme nähneet hänen etenemisensä joka kannen läpi.
Keskustelimme siitä, -
että olisi helppoa tehdä hänestä huipputaitava, -
mutta mietin, että hän on saanut koulutusta, -
mutten tiedä, kuka on opettanut hänelle miekkailua.
Hänellä piti olla parempi tyyli kuin Jedin paluussa, -
mutta pohjimmiltaan sama miekkailutekniikka.
Hänen ja Ahsokan tekniikan pitäisi olla hyvin erilainen.
Ahsoka on saanut paljon laajemman koulutuksen kuin hän.
Hän on Lukea vanhempi, mitä on vaikea muistaa -
johtuen hahmojen luomisajankohdasta.
Paljon huomiota on kiinnitetty jokaiseen yksityiskohtaan.
Päätimme näyttää hänet samanlaisena kuin Jedin paluussa.
Tunsin hahmon, koska olin töissä leffateatterissa silloin.
Näin sitä paljon.
Luken asu Jedin paluusta ei ole sen värinen kuin luullaan.
Meidän piti päättää onko se oikeasti ruskea, mutta näyttää mustalta.
Tässä on jotain hyvin dramaattista.
Ajattelimme, että sen pitäisi näyttää mustalta.
Siihen asuun päädyttiin, jotta saataisiin monitulkintaisuutta siitä, -
oliko hän pimeällä puolella -
tehdessään Voima-kuristuksia gamorrealaisille.
Se on osa Luken tarinaa, joka ei kuulu meidän tarinaamme.
Mutta ellemme käyttäisi sitä ulkonäköä, -
se poikkeaisi ihmisten kollektiivisesta muistista siitä, -
miltä Luke Skywalker näyttää sillä hetkellä.
Kävimme miljoona pientä keskustelua.
Onneksi Peyton Reed ja Dave ovat isoja faneja, -
joten katsomme valokuvia ja teemme päätökset yhdessä.
Ja mene alas. Käsi alas, vai pelkkä nyrkki?
Pelkkä nyrkki varmaan. Joo. -Selvä.
Mikä tekee Lukesta Luken? Mitkä ilmeet tekevät Lukesta Luken?
Mikä valaistus tekee Lukesta Luken?
On mielenkiintoista katsoa materiaalia.
Joka kohtauksessa, joka otoksessa, hän näyttää hiukan erilaiselta.
Ja kun asiaan alkaa syventyä -
ja analysoi posken tai nenän muotoa, -
hän on sama henkilö, mutta eri valaistuksessa -
se voi ehdottomasti näyttää erilaiselta.
Jabban palatsissa -
hyvin jyrkässä valaistuksessa hän näyttää tietynlaiselta.
Ja sitten Endorissa kun hän roikkuu ylösalaisin -
ewokkien vankina, hän näyttää hyvin erilaiselta.
Jos laittaa riviin Luken kuvat kaikista niistä elokuvista, -
ihmiset näyttävät eri kuvia -
sen perusteella, mikä kuva Lukesta heillä on mielessään.
Sama juttu meillä tehdessämme sitä työtä.
Katsoimme tiettyjä asioita, hiusten mallia, -
poseerausta, hymyä, -
tai pilkettä hahmon silmäkulmassa.
Ihmisillä oli eri vaikutelmia siitä, oliko näköisyys kohdallaan.
Joten kokeilimme erilaisia juttuja.
Muutimme hiuksia, laitoimme sen korvien päälle, -
laitoimme pitemmän niskatukan.
Muutimme kaulan kokoa, nostimme kaulusta, laskimme hartioita.
Kaikki sen testaamiseksi, -
milloin menemme liian pitkälle. Milloin yhdennäköisyys loppuu?
Digitaaliset kasvot ovat vaikein visuaalitehoste koko maailmassa.
Ei siksi, että se olisi teknisesti vaikeaa, -
tai koska teknologia kehittyy yhä.
Vaan koska jokainen ihminen on kasvojen asiantuntija.
Ihmiskasvoissa on jotain niin maagista ja luontaista.
Ja kaikilla on näkökulma siihen, miten lukea ihmisen kasvoja.
Ja kun siihen lisää niin tunnistettavat kasvot, -
se merkitsee niin paljon niin monelle.
Olkoon Voima kanssasi.
Jokainen näkökohta on tärkeä.
X-wing, valomiekka, valomiekan väri, taistelutyyli, -
oven ulkopuolella olo viitassa, paljastukset -
kasvattavat odotusta, että haluan tätä.
Kun haluaa tätä, koska on ostanut pääsylipun, -
kasvot ja ääni toimivat paremmin, eikö niin?
Ja yhtäkkiä tapahtuu fuusioituminen, -
jossa toiveen täyttymys kohtaa tarinan odotukset, -
sen, mitä se kertoo, ja kaikki tapahtuu upeasti.
Mutta jos jokin asioista menee pieleen, muukin suistuu raiteiltaan.
Luulen, että ihmiset keskittyvät yhteen asiaan ja sanovat: "No, ne kasvot..."
Selvä, mutta varmaan moni muu asia -
saa jutun vakuuttamaan tai sitten ei.
Ensimmäistä kertaa viimeisessä jaksossa kuulemme musiikkia -
alkuperäisestä trilogiasta.
Oletko jedi?
Kyllä olen.
Kaikki siihen asti oli ollut Ludwigin omaa musiikkia.
Ja se oli ensimmäinen kerta, kun John Williamsin musiikki soi.
Ja myös, ei pidä aliarvioida John Williamsin merkitystä, -
sillä se tekee osaltaan Star Warsista Star Warsin.
Ja se, ettemme käytä niitä teemoja missään jaksoista, -
vaan vasta tässä vaiheessa, on voimallinen työkalu, -
joka auttaa visuaalisten tehosteiden vakuuttavuuteen.
Hän ei halua tulla mukaasi.
Hän haluaa lupasi.
Monta vuotta sitten, varmaan 1993, -
ohjasin dokumenttia Näin tehtiin Forrest Gump Robert Zemeckisin kanssa.
ILM teki juttua, jossa JFK, -
presidentti Johnson ja muut puhuivat Forrest Gumpin kanssa.
Ken Ralston ja Bob Zemeckis, -
sitä elokuvaa tehneet visuaalitehosteihmiset, -
keskustelivat 90-luvun alussa -
siitä, että se oli todella...
"Alamme vasta päästä alkuun tässä teknologiassa -
ikään kuin korjaavalla tavalla."
Mutta jossain vaiheessa se tulee olemaan niin taitavaa, -
että sitä voidaan käyttää tosi ikävilla tavoilla.
Työkalu ei ole hyvä eikä huono itsessään.
Riippuu siitä, miten taiteilija käyttää työkalua, -
ja me yritämme olla eettisiä tekemisissämme -
ja käytämme näitä työkaluja vain hyvään.
Kuten Velhon oppipojassa Fantasiassa, -
käytettävissä on uusi teknologia, -
aivan kuten Mikillä oli taikakirja.
Kirjan avulla hän sai -
mopit kantamaan vettä ämpäreissä ja tekemään hänen töitään.
Kaikki teknologiat ovat sellaisia.
Tulee tahattomia seurauksia uusilla innovaatiolla, -
ellei täysin ymmärrä, mihin ne pystyvät.
Deepfaken tapauksessa, -
kun tutkimme näitä eri teknologioita -
Luke Skywalkerin nuorentamiseksi tarinaan, -
jota emme voineet kertoa muuten, ja kerromme siitä -
näyttäen tätä juttua, jota emme kehittäneet -
ja joka on tarjolla, helposti, -
se on tavallaan muistutus siitä, että sitä voi käyttää tarkoituksiin, -
jotka ovat harhaanjohtavampia ja haitallisempia.
Mukavaa tämän tekemisessä on se, että voimme sanoa, -
että on vielä muutamia vuosia siihen, ettei sitä oikeasti huomaa.
Mutta se kehittyy siihen pisteeseen, ettei sitä huomaa.
Se sai miettimään asiaa, sillä kun tietää sen olevan olemassa, -
se on aika hauskaa ja keskustelun aihe.
Ihmiset eivät tajunneet, että hänen äänensä ei ole aito.
Nuoren Luke Skywalkerin ääni -
on täysin syntetisoitu käyttämällä Respeecher-nimistä sovellusta.
ÄÄNILEIKKAAJA
Se on oppiva neuroverkko, jolle syötetään informaatiota.
Minulla oli materiaalia Markista siltä ajalta.
Meillä oli jälkiäänitys alkuperäiselokuvista, -
hänen lukemansa kirja nauhalla -
sekä hänen lukemiaan Star Wars -radiokuunnelmia.
Sain puhtaita nauhoituksia niistä, syötin ne systeemiin, -
se pilkottiin ja syötettiin oppivaan neuroverkkoon.
Tietokone sämplää ääniä ja sävyjä nuoremmalta Mark Hamillilta -
ja luo esityksen, joka kuulostaa siltä Luke Skywalkerilta.
Hän on vahva Voiman kanssa, -
mutta kyky ilman koulutusta ei ole mitään.
Se saa tajuamaan, että on vaikeampaa -
luottaa silmiinsä ja korviinsa näissä jutuissa.
Hyvä uutinen on se, että teknologia -
ei ole poistumassa, kuitenkaan.
Mutta toiset, jotka ymmärtävät teknologiaa...
Jos voimme ennakoida...
Nytkin on lohkoketjuteknologiaa, puhumme ketjukoodeista.
Ketjukoodini on ollut koodattuna haarniskaan 25 vuotta.
Tässä olen minä, Boba Fett.
Vihjaamme siihen, -
että jokaisella on lohkoketjutunnistus.
Mietin, että voisiko tietyissä virallisissa kuvissa tai videoissa -
olla jonkinlainen leima.
Jokin, jonka nähdessään tietää aidoksi.
Sillä on yhä vaikeampaa erottaa väärennös aidosta.
Jos tiedämme sen, meillä on teknologia, jolla sen hoitaisi.
Olisi merkkejä, jotka kertoisivat -
"Mistä tämä kuva tulee?" Lisättynä lohkoketjuun.
"Miten sitä on editoitu tai muutettu? Milloin se tehtiin?"
Sellaiset tunnisteet eivät vaadi tietokantaa tai keskushallintoa.
Mutta jos isot teknologiafirmat haluaisivat -
varmistusstandardin, ne tekisivät sen somessa.
Tiedän jonkin lainauksen aidoksi, koska se on varmistettu merkillä, -
jos kyse on julkisuuden hahmosta, -
jota pidetään vahvistamisen arvoisena.
Ja kuten Fantasiassa, kun velho tulee sisään -
hän pystyy kumoamaan asiat, jotka Mikki teki kiireissään.
Koska hän käytti teknologiaa, -
tai tässä tapauksessa taikuutta, jonka seurauksia hän ei ymmärtänyt.
Hyvä uutinen on, -
että meillä on nämä hienot teknologiat apuna tarinankerronnassa.
Ne vain kehittyvät.
Siksi mielestäni vastuuseemme kuuluu -
pitää silmällä sitä ja katsoa miten voimme -
maksimoida sen hyödyt, samalla vähentäen tai poistaen haittapuolet.
Star Warsin parissa varttuessa ei uskonut pääsevänsä tähän.
Jonille on varmaan aivan erityistä, että on sellainen hahmo kuin Grogu -
R2-D2:n vieressä samassa kuvassa, ja puhua hänelle.
Sellaista ei voi kuvitella.
On valtava vastuu laittaa se hahmo niiden hahmojen viereen.
Muistan Jonin ilmeen.
Valmistauduimme kohtaukseen, -
ja sanoin: "Jos otamme Luken mukaan, pitää ottaa Artookin."
Ja Jon sanoi: "Artoo."
Lempihahmoni, kun olin pieni.
Hänestä ei ollut edes leluja, pikku figuureja vain.
Jos olisin saanut radio-ohjattavan, -
kuten nykyään, olisin seonnut.
Sitä näkee jonkun sisäisen lapsen, -
ja näin Jonissa sen nuoren ihmisen, joka näki Star Warsin ensi kertaa.
Näin sen edessäni mainitessani Artoon.
Tein välittömästi piirroksen Artoosta puhumassa Grogulle.
Halusimme saman hetken -
kuin sen, kun Wicket tapaa Artoon.
Jälkituotannossa animoimme uudestaan sen pienet valot. Se oli hauskaa.
Hänen etulinssiinsä, joka liikkuu ympäriinsä.
Ne kertovat hänen mielialastaan ja ajatuksistaan.
Otimme animaation suoraan Jedin paluusta -
ja animoimme sen uudestaan kohtausta varten ja lisäsimme siihen.
Joten käytimme osaa Jedin paluusta suoraan Artoohon.
Olkaa hyvät!
Se oli jo intensiivistä, koska -
siinä oli Mark Hamill Luke Skywalkerin asussa -
kuvauspaikallamme tähtialuksen käytävällä.
Se tuntui unelta. Se oli hyvin outoa.
Ja pysyin tyynenä. Sitten R2-D2 rullasi esiin.
Sillä hetkellä kun R2-D2 tuli kuvaan, -
minä romahdin.
Minusta tuntui... En ymmärtänyt, miksi se tuntui höpsöltä.
Mutta aloin kyynelehtiä.
Halusin muistaa sen hetken.
Nytkin olen liikuttunut.
Mutta en ymmärrä, miksi. En todellakaan.
En ymmärrä miksi.
Se osoittaa, miten syvälle ne jutut menevät, -
miten koskettavilta ne tuntuivat lapsuudessa.
Lasten nykysukupolvelle -
Grogu edustaa jotain, mitä Artoo edusti minulle, -
mitä Yoda edusti minulle.
Se on maaginen, erityinen hahmo, josta pidämme toivoakseni hyvää huolta.
Grogu-nukke on niin uskottava.
Déjà vu Yodan kanssa. Yoda oli niin todellinen minulle.
Ajattelin katsoessani jaksoja, -
että minun pitää tavata Lapsi, ja se on oikeutettua, -
koska olen ainoa, jolla on jotain kokemusta -
sen lajin kanssa.
Mene nyt.
Kuulut olla hänen kanssaan. Hän on teikäläisiä.
Oli tärkeää, että sarjan lopussa on todella vahva, hidas prosessi, -
tunteellinen prosessi -
siitä, miten yleisö reagoisi sen hahmon ilmestymiseen -
ja Mandon ja Grogun eroamiseen.
Puhuin Jonille paljon E.T:n lopusta.
Siitä, miten vietät koko elokuvan E.T:n ja Elliottin kanssa.
Ja tietyssä vaiheessa E.T:n täytyy lähteä.
Koko se loppu, jonka Spielberg toteuttaa niin, -
että näemme E.T:n ja Elliottin välisen tunteen.
E.T:n äidin ja veljen tunteet, kaikkien kohtauksessa, -
ja se tapahtuu John Williamsin upean musiikin soidessa.
Halusin saada vähän samaa Star Wars -universumiin.
Ei pelätä sitä tunnetta jutun lopussa, -
sillä se on... minulle se oli sen jakson huippu.
Se tuntui ansaitsevan sen, sillä heidän erottamisensa -
sen kauden lopuksi särki paljon sydämiä.
No niin, kamu. On aika mennä.
Älä pelkää.
Oli mielenkiintoista katsoa Peytonin jaksoa, 208:aa.
Katsoin perheeni kanssa, -
joten lihasmuistissa oli pieni aukko -
siitä, miten jakso kehittyi.
Se meni aika lailla tunteisiin.
Eikä se johtunut vain hahmon tunteellisuudesta, -
vaan myös upeasta musiikista, -
ja etenkin siitä, että saattoi lopulta huokaista:
"Nyt maailma tietää."
"Nyt voimme vapauttaa sen, mitä olemme pitäneet sisällämme."
Ja ehkä voin sanoa "Luke Skywalker"? Ehkä en. En ole varma.
Reaktioiden näkeminen oli koko urani kohokohta.
Se oli niitä hetkiä, jotka voi laskea yhdellä kädellä, -
ja saa kiitolliseksi siitä, että teet mitä teet, -
ja saa kuulla Peytonin ja Daven reaktiot, ja etenkin Markin.
Kun Mark näki materiaalin... Ja elämme mielenkiintoista aikaa.
Aikaa, jolloin ihmiset antavat tunteidensa näkyä.
Jos haluaa, voi kastautua siihen -
informaation, palautteen jokeen.
Jon laittoi minulle linkkejä reagointivideoihin, jotka olivat...
Minähän en näe sellaista yleisössä.
Nähdä aikuisten miesten itkevän.
Ja ihmiset kirkuvat hulluna.
Oli todella henkeäsalpaavaa minulle nähdä heidän nauttivan niin paljon.
Rakastamme faneja. Ilman heitä en istuisi tässä juttelemassa kanssanne.
He ovat uskollisimpia, intohimoisimpia ihmisiä, -
joita olen koskaan tavannut.
Olen syvästi kiitollinen heidän innostuksestaan kaikkina näin vuosina.
En odottanut sitä ja arvostan sitä todella.
Tämä työ on hienoa niin monella tavalla, varmaan ihmistenkin mielestä, -
koska saamme kertoa tarinan, teemme erikoistehosteita, -
koska saamme kokemuksia, käymme fanitapaamisissa.
Mutta hienoa on myös seistä sivussa -
ja katsoa jotakuta...
Kuten sanoin, näin Jonin sisäisen lapsen kokemassa Star Warsin.
Istun Peytonin kanssa ja näen filmiryhmän tuijottavan Markia -
ja tajuan heidän muistavan, mitä se merkitsi heille.
Ja tajuan olleeni rakentamassa jotain, -
joka antaa sen kokemuksen.
Hyvän tunteen, jonka Star Warsin tulisi pohjimmiltaan antaa.
Kohottavan tunteen sinussa ja perheessäsi, lapsissasi.
Moni Star Wars -fani on siinä iässä, -
etteivät ole enää Luke Skywalkereita.
He ovat nyt vanhempia, jotka hyvästelevät lapsiaan -
näiden lähtiessä kouluun tai yliopistoon.
Mielestäni on mukavaa hyvässä myytissä ja tarinassa -
ja Georgen luomassa maailmassa -
että siinä on tilaa kaikille arkkityypeille, -
ja osittain siksi siitä on tullut sukupolvienvälinen kokemus.
Ja kuten isäni vei minut Star Warsiin, -
moni istuu sohvalla omine lapsineen.
He voivat katsella eri syistä ja pitää eri asioista.
Mutta pidän tässä sirpaleisessa viihdetaloudessa, -
jossa kaikki katsovat heitä varten tehtyjä juttuja -
ja kaikilla on oma kirjautumisensa -
ja oma alustansa, jota haluavat katsella, -
siitä, että jonain hetkenä useita perheenjäseniä yhdessä -
katsoo samaa asiaa ja jakaa saman kokemuksen.
Siitä hyvissä tv-ohjelmissa ja hyvissä elokuvissa on kyse, -
ja olen hyvin ylpeä siitä, -
että The Mandalorianissa on se elementti.
Ja se on hieno tapa esitellä Star Wars seuraavalla sukupolvelle.
NÄIN TEHTIIN KAUDEN 2 PÄÄTÖSJAKSO
Tekstitys: Timo Porri