- Hvad er lasten? - Kun passagerer.
Mig selv, drengen og to droider.
Og ingen spørgsmål.
Er det et lokalt opgør?
Jeg så Star Wars igen og igen, men jeg forstod ikke formlen.
Jeg kendte ikke filmens referenceramme, -
- så den introducerede mig for det, der var med til at forme Star Wars.
Gennem den lærte jeg om westerngenren og samuraifilm.
Min oprindelige ide var at undgå at blive for påvirket af Star Wars.
Jeg ville hellere påvirkes af de ting, der påvirkede George.
Så vi gik i dybden med samuraifilm og Kurosawas film.
Det affødte Lone Wolf and Cub-ideen, der også føltes meget passende.
Vi så et hav af westerns.
Han kom med den ene film efter den anden, -
- som vi gennemgik for at finde frem til det, han syntes var fedt.
En smuk enkelhed underbygget af komplekse karakterskildringer.
Der er noget Star Wars-agtigt over dem alle sammen.
Se bare Han Solo. Han går klædt som en revolvermand.
Jeg ved ikke, hvem du er, men fra nu af lystrer du bare mig.
Hør her, Deres Velærværdighed, jeg adlyder kun én. Mig selv.
Utroligt, at du stadig er i live.
Vi udvekslede ideer og fik styr på logikken, -
- hvorefter han skrev manuskriptet.
Når manuskriptet var skrevet, skulle der tegnes storyboards.
Instruktørerne og producerne fulgte med i processen, som Dave Lowery stod for.
Vi modtog så en animeret version baseret på blyantstegninger, -
- der fortalte hele historien med midlertidig dialog og lydeffekter.
Vi må væk!
Hold stand!
Når den tegnede version fungerede, gik vi videre til pre-vis.
Da jeg så deres pre-vis-film, blev jeg helt vildt begejstret.
Som skuespiller havde jeg stiftet bekendtskab med pre-vis.
I scener med mange effekter -
- såsom actionsekvenser skal man være meget omhyggelig under indspilningen.
Så laver man en pre-vis eller previsualisering, -
- der er en slags forstudie til, hvordan sekvensen skal være.
Det er virkelig nyttigt.
PROCES
Det var vores første uge i rotunden. Vi to sad ved siden af hinanden.
Og jeg spurgte dig vistnok, hvad der havde overrasket dig mest.
Og du svarede, at man får en bedre og tydeligere forståelse af historien.
Det strammer fortællingen op.
Animationsprocessen gør det muligt at finpudse historien i længere tid.
Live-action er permanent.
Dermed ikke sagt, at man aldrig kan genindspille enkelte scener, -
- men det meste af det, man laver, er permanent.
Så enhver proces, der gør det muligt at finpudse historien i længere tid, -
- vil gøre filmen bedre.
Man kan træffe beslutninger og begå fejl, mens det stadig er billigt og nemt.
Det lærer man af animation. Helt tilbage fra Snehvide -
- talte man om scenen, der endte med at blive klippet ud.
At lade noget gå til spilde er stik imod animationens kultur.
Det var derfor, jeg inddrog effektmagerne -
- helt fra begyndelsen, som om I var mine scenografer.
De skal være med fra starten, så det ikke betragtes som postproduktion.
Det er fascinerende at høre live-action-folk tale om det her.
Når jeg som animator taler med andre animatorer, -
- kan jeg fortælle dem, at I taler om vores proces.
- De sagde 50 år gammel. - Arter ældes forskelligt.
Måske kan den leve i mange århundreder.
Det får vi aldrig at vide.
Vi indleverer den i live.
Kommissionen var udførlig. Eftersøgte skulle likvideres.
Der skete noget helt unikt i forbindelse med den her serie.
Jon skabte et workflow, hvor der blev lavet pre-vis -
- på hele afsnittet og på alle afsnittene.
Det ser man ellers aldrig.
Men man gjorde det i dette tilfælde -
- på grund af rotunden og effekterne og alt det, -
- man er nødt til at rendere forud for optagelserne.
Vi havde brug for pre-vis -
- til mere end bare de action- eller effekttunge optagelser.
Hvis det filmes i rotunden, så er det en effektoptagelse.
Med den teknologi, vi bruger, bliver alting planlagt i pre-vis -
- og kombineret med mine erfaringer fra Junglebogen og Løvernes konge.
Alt laves på forhånd med motion-capture -
- for at finde ud af, hvad der skal filmes som live-action.
Der bygges et skrabet set, og på Junglebogen brugte vi greenscreen -
- til at skabe omgivelserne digitalt.
Optagelserne blev samkørt med motion-capture-kameraet -
- og kombineret med de digitale omgivelser.
Mowgli og de få kulisser blev så lagt ind over den digitale baggrund.
Her gik vi skridtet videre.
Løb!
På The Mandalorian afveg vi fra den slagne vej ved at bruge virtual cinema.
Det er en teknik, vi udviklede i forbindelse med Løvernes konge.
Ved hjælp af en spilmotor kan vi bevæge kameraer rundt i den virtuelle verden -
- og filme skuespillernes optræden.
Vi bruger de kameraer, vi normalt bruger til at indspille film med, -
- men de er syncet op, så vi kan lave rigtige optagelser i et virtuelt miljø.
Instruktørerne blev inddraget langt tidligere end normalt på en tv-serie.
Vi satte dem sammen med teknikerne og klipperne, -
- og sammen lavede de så en råudgave af hele afsnittet i virtual cinema.
De brugte folk iført motion-capture-dragter -
- til at give et indtryk af, hvad de ville frem til.
De kunne lade stuntfolkene udføre stunts iført motion-capture-dragter.
Det blev så filmet og klippet sammen, hvilket gav os en ide om, -
- hvad der skulle forberedes til de rigtige filmoptagelser.
Det gav os alle sammen mulighed for at se en råudgave af hvert afsnit.
Det lignede et computerspil uden rigtige mennesker i, -
- men vi fik en fornemmelse af, om der skulle rettes noget til, -
- inden vi gik i gang med at indspille.
FULDENDT FORBEREDELSE
Tanken var at gribe det hele an, som om det var ekstraoptagelser.
Vi ville vide præcis, hvad narrativet havde brug for.
Ekstraoptagelserne til Iron Man var vanvittigt effektive.
Alting var timet og tilrettelagt. Vi tilsatte effekter og klippede det.
Alligevel spillede det ikke helt. "Havde vi bare to uger mere ..."
På ekstraoptagelserne til Thor lavede vi vanvittigt meget.
360 optagelser på fem dage.
Det var den lim, jeg manglede, og vi var virkelig effektive.
Når man indspiller normalt, tager man det mere afslappet.
"Vi filmer bare det her glas, men lad os nu se, hvad det kan føre til."
På ekstraoptagelserne hedder det:
"Sådan, så er glasset i kassen. Det var bare det, vi manglede."
Ved at filme i VR eller til pre-vis alt afhængig af sekvensen ...
Du kommer jo fra animation, hvor alt bliver lavet som pre-vis.
Du kunne tage eksempelvis -
- scenen med mudderhornet, hvor der ikke er skuespillere med, -
- og være med til at anskueliggøre instruktørens ide.
Og vi raffinerede det endnu mere.
Nu har vi fået MVN-dragter, som vi begyndte med i dit afsnit.
- Hvordan fungerede det? - Alt det her var nyt for mig.
Jeg kommer fra at lave indiefilm og mindre film.
Der var ingen oversigtstavler. Man skrev bare sit manuskript, -
- og så samlede man sine kumpaner og gik i gang med at indspille.
Så hele processen med at lave pre-vis -
- og virkeliggøre historien på forhånd var nyt for mig.
"Nå, så det er sådan, man gør, når der er penge til det."
"Kan man lave filmen først?"
Det er så fedt til stuntarbejde.
De skal ikke forholde sig til alle mulige kameravinkler.
Jeg kan placere kameraet hvor som helst.
Kør! Kør!
Det har været en meget anderledes oplevelse.
Normalt har man otte-ni dage til at forberede optagelserne.
Her havde vi to måneder, og vi lavede pre-vis af det hele.
Da vi gik i gang med at indspille, var vi stadig under tidspres, -
- men til gengæld havde vi virkelig gennemarbejdet materialet, -
- så vi ikke stod og skulle finde på, men bare sørge for at få det i kassen.
Nej, nej, nej!
Mit afsnit føltes meget som en blanding mellem en western og en samuraifilm.
En revolvermand med en samurais kodeks.
De hader dig alle sammen, fordi du er en legende.
Mine forberedelser bestod meget i at gense en masse Kurosawa-film.
Livvagten blev refereret heftigt under skudvekslingen på gaden.
Velkommen tilbage, Mando.
Skyderiet var virkelig intenst.
Og værsgo!
Det krævede meget planlægning.
Vi havde 25 dusørjægere plus mandalorianerne på settet.
Det tog tre dage, og vi måtte lave ekstraoptagelser bagefter.
Der var meget at holde styr på.
Havde det været en stor spillefilm, ville vi nok have haft to uger til det.
Vi havde tre dage. Man må få det til at fungere inden for de givne rammer -
- og stadig forsøge at levere samme kvalitet som en spillefilm.
Og det er jo Star Wars. Det går ikke at lave noget, der ikke holder niveauet.
Det var udfordrende, men sjovt.
På et tidspunkt havde vi brugt så mange zirconiumkugler -
- og lavet så mange eksplosioner, at vi var ved at løbe tør.
Vi måtte spare på krudtet, for vi kunne ikke skaffe mere.
Vi affyrede 7000 zirconiumkugler på de tre dage. Det var helt vildt.
Det er vort levned.
FREMADRETTET
Det mest fascinerende var den dojo, vi fik skabt.
Vi udviklede en ny stil sammen.
Alle bidrog med deres talenter, -
- og I bidrog alle sammen med hver sin kunnen.
Det kan godt være, I følte, at jeg havde en specifik vision.
Men vores individuelle drøftelser -
- prægede mine næste drøftelser. Det var en ret dynamisk proces.
Udfordringen var at udvikle en køreplan -
- med grundig forberedelse, men få indspilningsdage.
At tage ideer fra animationens verden, som jeg gjorde det på Løvernes konge.
Og Dave kom med. Jeg tænkte på, hvad Pixar mon ville have gjort, -
- indtil nogen sagde, jeg skulle inddrage pre-vis-afdelingen.
Det var alt sammen med til at forme den fremgangsmåde, vi gik videre med.
Men den ændrede sig undervejs.
I begyndelsen var det primært dig og THIRD FLOOR, der stod for pre-vis.
Til sidst var det dig og stuntfolk iført motion-capture-dragter -
- på et set, der var mærket af til at matche VR-versionen.
Du instruerede alle kampsekvenserne. Kan du fortælle os lidt om det?
Fortæl os om det. Hold op med at være så hemmelighedsfuld.
Ja, jeg ved det godt. Det var der, det begyndte at blive ...
Det var også sjovt i begyndelsen, -
- men det var en anden måde at udnytte teknologien på.
Nu kunne jeg tage den ide, jeg havde i hovedet, -
- drøfte den med stuntfolkene -
- og eksekvere den i realtid direkte ind i pre-vis.
Og samtidig kunne du bevæge kameraet.
Jeg kunne se scenen, som om den var indspillet.
Det skulle ikke længere gennem THIRD FLOOR og Chris.
Nu kunne man skabe det hele selv.
Jeg kan huske, du sagde, vi skulle lege med det.
Det syntes jeg lød vildt spændende.
Vi havde talt om, at jeg godt kunne lide kampsekvenser.
Vi har begge to en forkærlighed for samurai- og kung-fu-film.
Og nu havde vi en mulighed for at lave det, mens vi stod i det.
Hvilken sekvens var det?
Det var den sekvens, hvor Mando skal ...
Han skal befri Xi'an.
Han er på vej gennem fængslet, -
- da det pludselig vrimler med vagtdroider, -
- der går til angreb på dem.
Og Bill Burr siger meget karakteristisk:
"Mando, jeg troede, du var den ultimative kriger. Hvad vil du gøre?"
Og så går Mando ellers i gang med -
- at nakke alle droiderne med sit arsenal af kneb.
Så var det, vi lavede droiderne om.
Jeg havde forestillet mig nogle svævende droider ...
- De lignede skraldespande. - Og så var det, du sagde:
"Jeg vil gerne koreografere noget, men det skal have arme og ben."
"Doug Chiang, kan du tegne noget?"
Nu blev det udført af mennesker, og når man så ser sekvensen ...
Det, vi skød den dag, var det, der endte med at blive brugt.
Vi tapede området af og brugte den sekvens.
Man optog sekvensen, så resultatet i VR, -
- indstillede kameraerne og indspillede det rigtigt.
Nu handler det om, hvordan vi kan udnytte de redskaber fremover.
Nu bruger vi det i alle scener på sæson 2.
Det er spændende.
Jeg tager gerne en tørn til, så snart jeg får manuskriptet.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service