Bună, Billy!
Dă-mi mesaj când te apropii și cobor eu.
Nu se poate! Jos cu tine!
Nu-mi mai iau pantofi de pe TikTok.
Doamne! M-ai speriat! Credeam că ai plecat.
Nu, trebuie să-mi schimb pantofii.
Tocurile astea nu te fac să te simți ca în teniși.
Deci, Val...
Trebuie să-ți spun ceva.
Da...
N-am vrut să deschid subiectul aseară din pricina dezastrului cu CNN,
dar o să-l vezi acum.
- Ce? - Mi-am făcut tatuaj la Burning Man.
Ce ți-ai făcut? O frunză de marijuana pe gleznă?
Nu știu ce părere o să ai,
dar e ceva la care țin mult.
Faci mare tam-tam pentru o mică... Mark!
ORIUNDE ALTUNDEVA
N-o să mai poți merge la înot.
Ba pot, dacă cred în ce scrie.
- Întoarce-te! Ce scrie? - ”Oriunde altundeva”.
Deci... Ce vrei să zici? Nu voiai să fii la Burning Man?
Nu! Nu vreau să fiu aici! Nu sunt fericit.
M-am gândit mult în ultima vreme...
Mă părăsești?
Da, te părăsesc și te anunț printr-un tatuaj.
Scrie ”oriunde altundeva”, nu ”oricine altcineva”.
Bine, dar Mark, doar că...
Eu sunt aici și tu nu vrei să fii aici.
Nu aici, în locul ăsta.
Aici.
Ce? Bine, vrei să scapi din mintea ta.
- Schimbă-ți capul! - Nu interpreta greșit!
Sunt blocat, Val. Nu-mi place unde sunt.
Am un tatuaj ca memento.
Nu sunt sigură că e o idee bună să ai un memento permanent
că nu vrei să fii aici.
Care-i rostul?
Când ceva e nasol, trebuie să-ți vezi de drum.
Nu poți să stai să te holbezi.
Nici măcar nu-l poți vedea, Mark, e pe spate.
Poți să citești invers?
Doar nu era să mi-l fac pe față! Nu sunt monstru.
Așa e, nu ești.
Bun, Mark, oricât aș vrea să nu fiu ”oriunde altundeva”, ci doar aici,
mă așteaptă Billy jos. Și pantofii ăștia mă rod!
Ne ducem după Paulie G.
- Poftim? - Da.
Trebuie să-l filmez recunoscând că el a dezvăluit informația despre A.I.
Nu știu dacă e înțelept, Val.
Zise bărbatul de 62 de ani, proaspăt tatuat.
Mulțumesc.
- Bună! - Jane...
Bună.
- Știi că nu eu am fost, da? - Da, știu.
- Mersi că te-ai dus la CNN. - Da...
- Ți-ai dat și cu ruj. - Puțin.
Da...
Deci ce faci aici, Jane?
Pot să mă întorc?
Ce ți se întâmplă acum este total greșit și vreau să te apăr,
dar nu vreau s-o fac pentru vreun conglomerat
şi pentru un conținut de umplutură în HD.
Vreau s-o fac eu, singură. Corect.
Cu asta.
E camera cu care am filmat Lesbienele din Treblinka.
Sunt serioasă, și asta o dovedește.
Cu camera asta ai câștigat Oscarul?
- Sigur, s-o facem! Da! - Bine.
Sper că nu vrei să faci scandal, Jane.
Fiindcă acum suntem păziți.
El este James, a protejat-o pe Gaga.
Nu face scandal, Billy.
Eu și Jane am discutat și mă filmează cu camera cu care a aluat Oscarul.
Deci toate bune.
Îmi pare rău că te-am dat afară din platou, protejam afacerea.
Da, și mie îmi pare rău. Protejam umanitatea.
Două argumente bune.
Jane, de ce nu te urci în față?
Mulțumesc!
Trebuie să-i filmezi fața lui Paulie G când mă vede.
Studioul o să dea vina pe cineva pentru scurgerea de informații și nu sunt eu aia.
- Punem cafelele pe notă? - Patience are cardul lui Val.
Paulie a zis că aici își face veacul.
- Nu-l văd. - Spune că vine des aici, deci...
Ia uite cine a venit! Valerie Cherish!
Ai venit să-l pocnești pe Paulie G în stomac din nou?
Sau ai venit să ne iei personal pâinea de la gură?
Doamne! Toți sunt scenariști.
Vă înțeleg, dar nu e corect să vă vărsați nervii pe ea.
E doar o actriță care era disperată să lucreze, așa că a acceptat un serial.
Ea e disperată?
Aplic pentru o slujbă la Costco.
Nu e aici. Mai bine plecăm.
- Îmi pare rău. - Da, ai motive să-ți pară rău.
Tu și rahatul ăla de A.I.!
Știi ceva? E suficient!
Cu ea vorbesc!
Ia toți banii scenariștilor
și eu a trebuit să-mi scot copiii din școala privată fiindcă nu mi-o permit.
Dacă n-ai bani pentru școală, de ce dai 8 $ pe un latte?
- Du-te dracului! - Dumnezeule!
- Scuze! - La naiba!
- Voiam să fac asta. - Nu!
Doamne! Și uite așa ai aruncat 16 $ din banii copiilor tăi.
- Nesimțitule! - Billy, suficient!
Să mergem până nu aruncă cineva un biscuit.
Ți-ai luat cafeaua? Bine, putem pleca acum.
- Am un ceai cu bule pentru Patience. - Bun.
Va trebui să trec din nou pe acasă ca să mă schimb.
Îi pun să mă lase acasă după aia.
- Îmi iau o zi liberă după asta. - Da.
Val! Hei! Bună!
- Voi ce-ați pățit? - Îți spun eu ce-am pățit.
Un scenarist ofticat a aruncat două latte grande cu gheață pe noi,
fiindcă le-ai spus tuturor despre A.I.
Nu, n-am spus nimănui.
Ți-am trimis mesaj. Nu l-ai primit?
A primit multe mesaje ieri, Paulie,
mulți îi sugerau să se sinucidă, deci poate nu l-a primit pe al tău.
Mda...
- Billy... - Ai frișcă.
- O curăț mai târziu. - Ia un șervețel măcar.
- Avem șervețele umede în mașină. - Grozav!
”Val, îmi pare rău că s-a întâmplat. Pe bune! Nu meriți asta.”
Văd că l-am primit. L-am ratat, însă.
- Îmi pare rău că te-am acuzat. - Nu...
Înțeleg de ce ai crezut asta. Era normal.
Bine...
Știi ceva? Intră!
Meriți niște scuze. Intră!
Nu, sunt bine.
Te rog, un moment! Ca să lămurim lucrurile cu scenariștii.
Știi ceva? Am lămurit lucrurile cu scenaristul pe care voiam să-l văd.
- Deci... - Bine.
- Val! - Da.
Am de lucru.
- Aici? - Da, barman. Nu!
E o comedie romantică cu zombi, la jumătate din tariful meu,
dar măcar scriu, deci...
- Da. - Mulțumesc.
Bine. De ce îmi mulțumești?
Ziua aia din platoul tău
mi-a adus aminte că-mi place să scriu mai mult decât să mă plâng că nu scriu.
Așa că mi-am pus cenușă în cap
și m-am angajat la serialul altcuiva.
Bravo ție!
Sper să se difuzeze mult timp.
Bine. Pa, Paulie!
Gioppino.
- Nu? Paulie Gioppino. - Da.
- Da... - Pa!
- Cine a dezvăluit informația? - Să vedem. Cine știa?
Paulie G, Jimmy, tu, echipa ta,
Mark, Billy, Patience, actorii,
Frank, PDP... Știu cine e de vină! Eu!
Eu am divulgat informația. Am vorbit cu prea mulți și așa s-a aflat.
Am vorbit cu prea mulți și cine știe cu cine au vorbit ei.
Să nu spui asta la panoul de presă joi.
Nu! Nu pot să merg la chestia aia acum.
Sunt la Finance Dudes în după-amiaza aia.
- Evenimentul e la 20:00. - Așa e.
Uite ce e. Presa... Chiar nu cred că ar trebui să merg.
- Aș fi... - Paratrăsnet?
- Mulțumesc. - Merg eu.
- Reprezint serialul și pe noi. - Bine.
Refuzi un eveniment de presă pentru serialul tău? Nu-ți stă în fire.
Nu face din țânțar armăsar, Jane!
Am multe pe cap, deci da, o să refuz peretele de presă.
- Ai spus ”peretele de presă”. - Da?
Ho, ho, he, he, Valerie Cherish să plece!
Ho, ho, he, he!
- Ce? - Valerie Cherish să plece!
Ho, ho, he, he, Valerie Cherish să plece!
- Doamne! - Închide geamul!
Nu pot. Îmi trebuie spațiu pentru microfon.
- Bună ziua, ecusonul, vă rog! - Da, îl am.
- Îi dai tu ecusonul? - Cine e acolo, jos?
Sunt Valerie Cherish, bună!
- Cea contra căreia protestează? - Da.
- Ai un permis de parcare pentru noi? - Abia a intrat în echipă azi-dimineață.
Nu l-am anunțat.
Niciun vehicul sau persoană nu intră fără un ecuson.
Ai ecusonul meu!
- Știi ceva? Eu cobor. - Nu pe acolo!
Iau un Uber spre casă.
Bine.
Jane, chiar trebuie să filmezi partea asta? Nu prea cred.
Mi-ai zis că vrei...
Ai grijă!
Valerie Cherish să plece!
Bun, a ajuns prima echipă. Mulțumesc, echipa a doua!
Scuzați-mă! Oameni buni!
Dacă nu spune nimeni nimic, o s-o spun eu.
Mai tare!
Nu mă simt bine să lucrez aici în timp ce scenariștii fac grevă afară.
Nu sunt în grevă. Putem lucra.
Nu sunt sindicaliști. Au ceva personal cu mine.
Știi ceva? Nu. Dă-i naibii!
Am putea spune și ”S-o dăm naibii pe Valerie”.
Te rog, ai grijă cum vorbești!
Nu că am spune asta, dar ea ne-a mințit despre A.I.
Nu!
N-am mințit! Nu puteam să vă spun.
Fiindcă studioul mi-a zis să nu spun.
Înseamnă că ai mințit.
- Nu... - Ba da.
Val, te iubesc, dar ai mințit prin omisiune.
Păi...
Ia te uită!
- La o parte, A.l.! - Încetează! Nu mai da peste mine!
- Ce e? - Nu-ți vărsa nervii pe mine!
Nu eu am inventat unu și zero...
- Încerc să-mi fac treaba. - Pupă-mă, algoritmule!
Băieți, vă înțeleg, da?
Nu e vina lui Evan, așa cum nu e nici vina mea.
Nu am inventat eu zero, unu, doi, trei, patru.
Du-te dracului, Genius Bar!
Ce se întâmplă, Ron?
Am lucrat la un film cu A.I. L-am filmat în două săptămâni. Un film!
Trebuiau să fie 16 săptămâni! 16 săptămâni de muncă s-au dus!
Dar știi ceva? Aici, A.I.-ul înlocuiește doar scenariștii.
- Da? Pe nimeni dintre voi... - Nu încă!
Îmi pare rău, cine ești și cu ce te ocupi?
- Îți spăl chiloții murdari de căcat! - Chiloții mei nu sunt murdari de căcat!
Deci sunt urme de ciocolată.
- Nu e nevoie de așa ceva. - Oameni buni!
Pricep. Vă înțeleg. Dar trebuie să planificăm mișcările.
Deci, Jack, camera A pe Valerie în timp ce se duce spre birou.
Nu.
- S-o filmeze A.I. pe Valerie! - Bine, frate!
Jack, pe bune?
Ce dovedești cu asta? Nu-ți faci treaba și apoi?
Ești concediat?
Carmie, Jamey, Big Tom,
câți oameni știți care nu lucrează în momentul ăsta?
- Mulți. - Noi lucrăm.
Abia am aflat că serialul e scris de A.I. Deci ce facem?
După mine, A.I. e la fel cu mulți regizori cu care trebuie să lucrați.
Nu-ți place că e aici.
Nu-ți place că trebuie să lucrezi cu el.
Doar face o analogie.
Dar lași capul în pământ și îți faci treaba.
Fiindcă îți place ce faci.
Și ai o ipotecă sau copii sau, în cazul meu, și una, și alta,
și o pasăre care refuză să moară.
- Cine nu moare? - Are o pasăre ca animal de companie.
Cine știe? Poate A.I. află că nu poate să facă ce faci tu
sau că tu o faci mai bine.
Așa că să-i dăm drumul! Pentru noi!
- Fiindcă sitcomurile apar și dispar... - Dar ăsta a ieșit bine la testare.
Eu n-am copii sau păsări.
Am plecat.
Nu vreau să lucrez în serialul unei mincinoase.
Pot să iau eu camera A.
Am lucrat cu ea în primii trei ani la The Conners.
Facem pauză 20 de minute, iar cu aceia dintre voi care încă lucrează aici
ne vedem după pauză.
- Evan, te simți bine? - Mi-am vărsat ceaiul.
Mda... Mai ia-ți unul.
- Val. - Poftim!
- Val! - Da?
Vrei să vezi poze cu casa mea nouă?
- Ai cumpărat o casă? - Da.
Serialul merge bine. Deci ia uită-te!
Trei dormitoare, două băi.
- Aia e piscina. - Ia te uită!
- Și e înaltă. - Vino în vizită!
Acum o să iau pauza de 20 de minute.
- Val? Valerie! - Da.
Îmi iau pauza de 20 de minute, Jane.
- Jane, am zis că am nevoie de pauză. - Știu. Mă plimb cu tine.
- Fără cameră, doar ne plimbăm. - Bine, fără cameră.
Valerie!
- E o scenaristă! A scăpat una! - Nu, Valerie, sunt eu, Juna!
- E Juna! - Val!
- Juna! - Bună!
Bună!
Scuze, nu te-am recunoscut. Te-ai vopsit!
Nu, e perucă. Și e foarte cald!
- Da... - Nici nu se așază bine.
Știi ceva? Dă-o naibii!
Uite-o! Fetița mea!
Îmi pare rău, am crezut că ești o scenaristă ofticată, scăpată din haită.
Știu. I-am văzut la poartă. Asta voiam să-ți spun.
Îmi pare rău că treci prin asta.
Ei bine...
Și Jane! Doamne, nu te-am salutat.
Mă bucur că te văd.
- Jane, vrei să... - Pot să vă filmez?
- Sigur! Mișto cameră. - A câștigat un Oscar cu ea.
Raymond, un moment.
Lucrez la un film aici, în platoul 25.
Și te-am văzut ieșind când eu intram.
Da. Trebuia să plec puțin. Să ies de acolo.
Echipa mi-a zis că nu sunt mulțumiți de mine.
Nu le-am spus despre A.I. Deci am mințit.
Prin ”emisiune”.
Val, chiar crezi că niște profesioniști care lucrează la sitcomuri n-au observat
că scenariștii nu sunt acolo râzând la propriile glume?
- Pe bune, știau. - Da, bine.
Dar tot mă simt prost, fiindcă nu i-am tratat corect.
- Așa am făcut. - Știi ceva? Nu accept asta.
Tu nu te porți urât. Pur și simplu.
Room and Bored a fost primul meu serial și-mi amintesc că eram emoționată
fiindcă nu auzisem decât că, la Hollywood, fiecare e pe cont propriu.
Iar tu ai fost amabilă, deschisă, mi-ai arătat cu merge treaba
și m-ai invitat la tine acasă.
Mi-ai arătat cum ar trebui să fie.
Peste tot am folosit ce m-ai învățat tu și m-am distrat de minune.
Și ăsta a fost un dar de la tine.
Pentru mine, ești un etalon.
Încetează!
Val...
Mulțumesc!
Ar trebui să plec. Nu vreau să mă aștepte toată lumea.
Tot tu m-ai învățat asta.
- Bine. - Pa, Jane!
- Știi ce mi-am dat seama? - Ce?
Ne cunoaștem de peste 20 de ani.
Ce zici de asta?
- Arăți bine! - Arăți grozav!
Pa!
- Sunt Valerie Cherish, bună! - Bună, Valerie!
- Ephram. Mă bucur că te cunosc. - Bună!
Faptul că apari în F-Dudes e un lucru mare,
mai ales acum, când ești în centrul atenției.
- Dar și reclama proastă tot reclamă e. - Mda...
Apropo de atenție, am voie să mai înviorez atmosfera?
- Chiar te rog! - Da?
Și o să avem un apel interesant de la unul dintre băieți.
Mark uită să pună telefonul pe difuzor.
- Bine. - Despre ce vorbim?
Doar că vei primi un telefon
și trebuie să te asiguri că-l pui pe difuzor.
Am înțeles. Mereu uit.
Bun, cafeaua e gata, mergeți să luați micul-dejun.
- Bine. - Pregătiți camerele!
Mic-dejun la ora 16:30?
Doar acum am putut să vin și or avea nevoie de o scenă matinală.
Deci...
Bună treabă, oameni buni! Bun-venit la noi acasă!
Vă rog să nu atingeți scaunele.
Sunt de velur.
Frate, degetele!
- Sună mai devreme? - Nu, e Greg.
De ce mă sună acum?
Poate vrea să redeveniți prieteni.
L-ai sunat și i-ai spus să mă sune?
Nu, n-aș face asta. Răspunde și o să afli.
- Nu răspund. - Ai putea...
O să facă chestia aia cu mâinile.
Finance Dudes, scena micului-dejun, să-i dăm drumul!
Și... motor!
La ce oră trebuie să ajungi la birou azi, Marky Mark?
Nu știu.
Pe la 09:00-09:30.
La 09:45... E-n ordine.
- Și băieții la ce oră vin? - Când vor ei.
De regulă ajung după mine, iar eu stau la birou și aștept.
Da...
- Ai firimituri. - Scuze! Greșeala mea.
- Nu-i nimic. - Nu.
- Noi nu mâncăm micul-dejun. - Nu, dar e...
- Îmi pare rău. - Sunt doar firimituri.
Trebuie să fii mai energic.
Mai energic?
Revenim.
Băieții nu par foarte serioși în privința finanțelor.
Se zvonește că se droghează și pierd nopțile.
De unde-ai auzit?
Vorbeai în cană. N-am...
- Se zvonește... - Nu, stai puțin!
Ce-ai spus despre cană?
Trebuie să fac altceva cu cana?
Nu vorbi cu gura în cană. Nu faci asta în viața reală.
Da, desigur.
În trei, doi...
Poate vin târziu fiindcă pierd nopțile.
- Da, eu... Am făcut-o din nou. - Da.
Doamne, de ce nu pot...
- Știi ceva? - Ce?
E ciudat dacă am o cană de cafea și nu beau din ea.
Atunci știi ceva? Las-o jos!
- Da, pune-o jos. - Bine.
- Exact. - Și acum ce fac cu mâinile?
Isuse!
Ține telefonul.
Da, poți ține telefonul în mână.
Dar nu fi prea absorbit de el,
fiindcă trebuie să avem o conversație.
Prefă-te că nu ești soț și că îți asculți soția.
Amuzant, nu?
Bine.
Pune-l jos.
Bine.
- Acum îl iau? - Da.
Mă întreb cine-o fi.
E un finanțist.
Bun.
- Alo! - Difuzor!
Da, pune-l pe difuzor.
- De ce nu țin minte? - Nu-i nimic. Dar fă-o!
- Alo? Ești acolo? - Da.
Frate, am luat micul-dejun cu unchiul meu
și a zis că ai plecat de la Clubul de Golf Riverside din cauza mișcării ”Me Too”.
Care-i faza?
Din cauza mișcării Me Too?
Povestește-mi, ce s-a întâmplat?
Nu, el doar a spus o glumă la serviciu.
- Sunt soția lui. - Aoleu, soția! Scuze, frate!
Nu mai e aici. A plecat. Îl chem acum.
Îl aduc înapoi.
Știi ceva? Jane, poate le spui ce înseamnă asta?
- Nu poți lăsa explicația în aer. - Închide ușa.
- Camera e... - Nu...
Mergeți la cealaltă ușă de la spălătorie. Haideți!
Hei!
Mark, trebuie să ieși și să le spui că a fost o glumă.
Ai fost concediat din cauza unei glume.
Altfel, își vor imagina lucruri care nu s-au întâmplat.
Val, s-au întâmplat chestii.
Poftim?
Înainte să te cunosc.
Bine...
M-am culcat cu femei care lucrau acolo.
Nu știu. Mă cunoști, n-am forțat niciodată pe nimeni.
Doamne, eram tineri și nesimțiți, ne încurcam cu angajate temporare,
asistente, oricine care flirta cu noi.
Nici măcar nu mi-a dat prin cap
că poate femeile astea simțeau că trebuie...
să facă orice fiindcă eram șeful lor.
Și eram căsătorit la vremea aia
cu mama Francescăi. Cum de îi tot uit numele?
- Mimi. - Mimi.
Urăsc că mă comportam așa.
Îmi doresc să fi fost deosebit, dar n-am fost, eram unul dintre băieți.
Și înainte de mișcarea Me Too, nu mi-am pus problema.
Mark, acum ești diferit.
Acum știi. Și faci lucrurile altfel.
Nu asta e ideea de bază?
Nu pot să ies...
să-mi pun un zâmbet pe față și să pretind că nu mă simt jenat și groaznic
de locul în care mă aflu.
- Vrei să-mi mai citești spatele? - Mark.
Ai fost doborât. Dar nu poți să zaci acolo.
Trebuie să te ridici, dragule.
Nu poți să spui ”Nu Brentwood” și ”Nu golf”
și ”Nu aici”, fiindcă suntem aici.
Așa că fii optimist.
Fiindcă... De ce nu?
Corect? De ce nu?
Bine.
Înainte să nu mai zic ”nu” tot timpul, mai zic unul.
”Nu” pentru Finance Dudes.
- Vreau să renunț la serial, Val. - Bine.
Știu că tu ai insistat, dar o făceam doar pentru tine.
Bine, eu o făceam pentru tine.
Mulțumesc pentru asta.
- Scuză-mă. - Bine.
Stai, mai întâi...
Da.
Uitați-l! Pregătiți-vă!
Camera filmează!
Nu mai e nevoie.
Vă mulțumesc tuturor, dar renunț.
Slavă Domnului!
Bun. Să scoatem ”Noaptea băieților la Tao.”
Acum am timp să mă schimb pentru evenimentul de presă.
Parcă nu te duceai.
Tot ce ți-am zis ție e adevărat și pentru mine.
Încurajările erau pentru amândoi.
Nu pot să zic ”nu” la evenimentul de presă pentru serialul meu.
Nu ești cameramanul meu.
Aici!
Mulțumesc mult! Stai drept!
Mulțumesc!
- Nu e foarte mare. - Așa se face acum.
E suficient de mare ca să pară mare pentru camerele influencerilor.
Bine.
Am lucrat la declarația mea
pentru când mă întreabă despre A.I. Zi-mi cum sună.
”A.I. e o unealtă nouă valoroasă care-i ajută pe scenariști
să-și elibereze întregul potențial.” O s-o zic mai bine.
- Da. - Cine a scris asta? ChatGPT?
Jane, nu acum. Trebuie să înfrunt plutonul de execuție.
- Arăt bine? - Minunat!
Da? Bine.
- Pe aici, doamnă. - Mulțumesc.
- Valerie! - Valerie!
- Valerie Cherish! - Valerie Cherish!
Aici, dnă Cherish!
- Spre dreapta! - Nici măcar nu pare emoționată.
Da, e profesionistă.
- Foarte bine! - Dnă Cherish, aici!
Ce caută asta în drum? Pot să-i salut pe actori la petrecere.
- Nu e nicio petrecere. - Ce? Doar atât și plecăm acasă?
Valerie, bună! Sunt Ridley Macintosh.
- Ridley, de pe Zoom. - Exact.
A mers bine.
- Ziariștii au fost amabili. - Da. Sunt prieteni de-ai noștri.
- Prieteni... - Ce zici de asta? e important pentru noi.
Am priceput. Îmi pare rău de scurgerea de informații.
- Știu că NuNet voia să facă anunțul. - Asta am făcut. Noi am dat informația.
- Voi... - Da.
Momentul perfect, patru zile înainte de difuzare.
Toată lumea e atentă doar la Ce zici de asta?, Valerie Cherish, A.I.
Ne așteptăm la multe vizualizări.
Te-am programat la Hot Ones mâine.
Nu știu ce e asta, dar sună distractiv.
- Da? Așa o să fie. - Bine.
- Vorbim pe Zoom, da? - Da.
Pa!
Pe curând!
Pe aici.
Bine... Jane!
NuNet a dat informația, nu e o surpriză?
Pregătește-te de încă o surpriză.
- Poftim? - Pe aici, te rog!
- Aici, te rog! - La dreapta!
Aici!
- Cine e? - Întoarce-te la dreapta!
- E Billy! - Ce? Este...
Văd că nu se joacă.
- Zâmbește! - Pare mai înalt.
Cine ești? Cum te cheamă?
Sunt Billie.
Billie, cu o steluță deasupra lui ”i”.
- Ne spui cine e designerul ținutei? - Senzațional!
Ai fost o surpriză!
Persoana asta a fost înlăuntrul meu mult timp, dorind să iasă la lumină.
- O femeie? - Nu. Nu sunt transgen, Val.
Sunt vedetă!
Vrei să fii actor!
Nu vreau să fiu actor, vreau să fiu vedetă.
Când am fost stropit cu latte în față pentru tine,
am decis că nu mai vreau să stau în spate.
Asta a fost noaptea mea să stau în lumina reflectoarelor.
Clar!
- Da, ai ajuns pe Fashionline.com. - Poftim?
Serios?
- Uite-mă! Sunt pe Fashionline.com! - Da.
Billie, cu stea deasupra lui ”i”.
Ar trebui să ne punem centurile.
Ai nevoie de ajutor cu centura? Eu o văd, tu, nu.
Mulțumesc.
Aproape că poartă un airbag. Chiar îi trebuie centura?
Știi ceva, Valerie?
- Încă n-ai încercat sosul. - Cât de iute e? Să vedem.
Nu e rău.
Și acum? Laptele? Asta ajută?
Laptele și puiul... Serialul se numește Ce zici de asta?
Și...
A fost foarte distractiv...
Nu pot... Nu cred că pot să fac asta. Doamne!
Distribuția e minunată!
Știu că urmează.
NuNet, la 21:00. Eu joc rolul lui Beth.
Era Beth și Boone, iar Boone a murit.
Ce ți se pare amuzant, Sean? Ești sadic.
Apoi vine nepotul ei cu soția.
Gabrielle joacă...
Asta cred!
Sean, nu aud nimic din ce spui. Îmi țiuie urechile.
Ăsta nu mă ajută. Ai niște unt?
Dacă reușim să le oferim bucurie, atunci ne-am făcut treaba.
Am terminat?
Traducerea: Adina Câșu