Ahoj, Billy.
Napiš mi, až budeš poblíž, a já za tebou přijdu.
Ne. To nepůjde. Zout.
Už žádný boty z TikToku.
Krucinál! Já se lekl! Vždyť jsi šla pryč.
Ne, musím se přezout.
Na těchhle jehlách si "jako v teniskách" nepřipadám.
Totiž, Val...
Musím ti něco říct.
Ano?
Včera jsem to kvůli těm zprávám na CNN nechtěl vytahovat,
ale teď to uvidíš.
-A co? -Mám z toho fesťáku tetování.
A jaké? Lístek marihuany na kotníku?
Nevím, co na to budeš říkat,
ale já si za tím naprosto stojím.
Děláš zbytečnou vědu kvůli malému... Marku!
KDEKOLIV JINDE
Už se nikdy nebudeš moct jít koupat.
Budu, když si za tím stojím.
-Otoč se. Co se tam píše? -"Kdekoliv jinde."
Dobře. A co? To se ti na tom fesťáku tak nelíbilo?
Ne! Chci být kdekoliv jinde než tady. Nejsem šťastný.
Poslední dobou dost přemýšlím.
Opouštíš mě.
Ano, opouštím tě a oznamuju ti to kérkou.
Mám tam "kdekoliv jinde", ne "s kýmkoliv jiným".
Fajn, ale Marku,
já jsem tady, a ty tu být nechceš.
Ne tady.
Tady.
Jo tak. Vypadnout z hlavy.
-Vyměnit ji. -Nevkládej mi slova do úst.
Jsem v koncích. Nelíbí se mi, kde jsem.
To tetování mi to má připomínat.
Nevím, jestli je dobrý nápad trvale si připomínat,
že tady nechceš být.
Kam tím míříš?
Když je něco špatně, jdeš dál.
Nezíráš na to.
Vždyť na to ani nevidíš. Máš to na zádech.
Umíš číst pozpátku?
Na tvář jsem si to dát nechtěl. Nejsem cvok.
Přesně tak, nejsi.
Tak jo. Marku, já zase nechci být nikde jinde než tady,
ale musím dolů za Billym a tyhle mě tlačí taky.
Jedeme za Pauliem G.
-Co? -Jo.
Potřebuju, aby na kameru přiznal, že pravdu o A.I. vypustil on.
Nevím, jestli je to moudrý, Val.
Tvrdí dvaašedesátník s kérkou.
Děkuji.
-Ahoj. -Jane.
Ahoj.
-Víš, že jsem to nebyla, viď? -Ano, vím.
-Díky, že jsi šla do CNN. -Jo.
-Dokonce ses namalovala. -Trochu.
Jo.
A co tady děláš, Jane?
Můžu se vrátit?
To, co se ti děje, je chyba. A chci tě bránit.
Ale ne na nějakých zbytečných korporátních videích,
které jenom vycpávají čas nesmysly.
Chci to točit po svém. Pořádně.
S tímhle.
Tou kamerou jsem točila Skryté ženy z Treblinky.
Aspoň vidíš, jak to beru vážně.
S touhle kamerou jsi dostala Oscara?
-Jasně. Tak jo. -Dobře.
Snad nechceš dělat scénu, Jane.
Teď máme pořádnou ochranku.
Tohle je James. Hlídal i Gagu.
Žádnou scénu, Billy, ne.
Probraly jsme to. Chce mě točit kamerou, s kterou vyhrála Oscara.
V pohodě.
Promiň, že jsem tě vykopl z natáčení. Chránil jsem naši práci.
Já se taky omlouvám. Chránila jsem lidstvo.
Ano. Oba máte pravdu.
Jane, pojedeš vepředu?
Děkuji. Dobře.
Musíš natočit výraz Paulieho G., až mě uvidí.
Studio chce ten únik někomu přišít, a já to nebudu.
-Píšeme někam kávu? -Patience má kartu.
Paulie sem chodí psát.
-Nevidím ho tu. -Prý sem chodí často.
Vida, kdo k nám přišel! Valerie Cherish.
Přišla jste Paulieho zase praštit do břicha?
Nebo nás chcete připravit o živobytí osobně?
Bože můj, samí scenáristi.
Já to chápu. Ale zlobit se na ni je chyba.
Je to jen herečka, co zoufale sháněla práci, tak na to kývla.
-Ano? -Ona je zoufalá?
Zrovna se hlásím na práci za kasou.
Dobře. Není tady. Půjdeme zase pryč.
-Promiňte. -Taky se máte za co omlouvat.
Vy a ta vaše A.I. kravina!
Víte co? To stačí, pane.
Ne. Já se bavím s ní.
Všechny naše prachy shrábla ona
a já musím vlastní děti stáhnout ze soukromý školy, protože na ni nemám.
Když nemáte prachy na školu, proč utrácíte za latté?
-Bože! Jdi do hajzlu! -Panebože!
-Promiňte. -Sakra!
-Chtěl jsem udělat tohle. -Ne!
Bože můj! Právě jste svý děti připravil o 16 dolarů!
-Billy, to stačí. -Kreténe!
Ne, půjdeme, než začnou házet koblihy.
Koupil jste si to kafe? Fajn. Můžeme jít.
-Bubble coffee pro Patience! -Dobře.
Musíme se znova zastavit u mě doma, abych se převlíkla.
A pak se nechám vyhodit u sebe.
Po tomhle potřebuju den volna.
Val! Ahoj!
-Co jste vyváděli? -Co?
Já ti řeknu, co jsme vyváděli. Naštvaný scenárista po nás hodil dvě ledové kávy,
protože jsi všem práskl, jak je to s tou A.I.!
Ne! Já to nikomu neřekl.
Psal jsem ti. Nečetla jsi to?
Včera jí psal kdekdo, Paulie.
Většinou jí radili, ať se jde zabít. Možná to přehlídla.
Ano.
-Stačí. -Máš tu šlehačku.
-Já se potom umyju. -Vezmi si ubrousek.
-Děkuju. -Mám vlhčený.
-Výborně. -Tady je to.
"Val, mrzí mě, co se děje. Upřímně."
"Nezasloužíš si to."
Vidím. Přišlo mi to. Neviděla jsem to.
-Promiň, že jsem tě obvinila. -Ne.
Chápu, proč tě to napadlo. Jak by ne?
-Dobře. Jo. -Jo.
Víš co? Pojď dál.
Zasloužíš si omluvu. Pojď dál.
Ne. To je dobrý.
Prosím. Na chvilku. Ať si to s ostatními ujasníš.
S tím scenáristou, za kterým jsem šla, to mám ujasněné.
-Tak. -Dobře.
-Val? -Ano?
Mám práci.
-Tam? -Jasně, v kavárně. Ne.
Je to hloupá zombie komedie za málo peněz,
ale aspoň píšu.
-Jo. -Děkuju.
A proč děkuješ mně?
Tehdy u vás na place
mi došlo, že psaní mám radši
než tu sedět a nadávat, že nepíšu.
-Tak jsem si něco dal a... -Jo.
Vzal jsem práci v cizím seriálu.
-To ti přeju. -Jo.
-Snad to poběží dlouho. -Jo.
Tak ahoj, Paulie.
Gioppino.
-Viď? Paulie Gioppino. -Jo.
-Pa.
-Kdo to tedy řekl? -Počkat. Kdo to věděl?
Paulie G., Jimmy, ty, tví lidi,
Mark, ty, Billy, Patience, štáb,
Frank, P.D.P. Už vím, kdo to byl! Já!
Já to řekla. Řekla jsem to všem. Tak se to dostalo ven.
Řekla jsem to všem. A bůhví, komu to řekli oni.
Ale na tom čtvrtečním focení pro novináře tohle nevykládej.
Ne. Tam teď chodit nemůžu.
Ten den musím odpoledne točit Chlapy v bance.
-Stejně to začíná až v osm. -To je fakt.
Asi bych na to focení stejně neměla chodit.
-Byla bych jako... -Hromosvod?
-Děkuju. -Já půjdu.
-Budu reprezentovat nás i pořad. -Dobře.
Nepůjdeš na focení ke svému seriálu? To se ti nepodobá.
Nezveličuj to, Jane. Ano?
Mám toho teď dost. Na focení pro topenáře nejdu.
-Pro topenáře? -Cože?
Hej, hej, hou, hou! Valerie musí vypadnout!
Hej, hej, hou, hou!
-Valerie musí vypadnout! -Co?
Hej, hej, hou, hou! Valerie musí vypadnout!
-Bože! -Zavři okýnko.
To nejde. Nevejde se mi to sem.
-Dobré odpoledne. Občanky, prosím. -Ano. Hned to bude.
-Podáte mu moji občanku? -Kdo je tam vzadu?
To jsem já, Valerie Cherish.
-Ta, kterou nahánějí? -Ano.
-Máte pro mě povolení? -Pracuje pro mě teprve od rána.
Nenahlásila jsem to.
Bez řádné identifikace se dovnitř nedostanete.
Dobře. Ale moji občanku máte.
-Víš co? Já musím ven. -Tudy ne.
Pojedu domů Uberem.
Dobře.
Jane, vážně musíš tou svou retro kamerou točit i tohle?
Vždyť jsi chtěla...
Opatrně.
První parta je tu. Děkuji, druhá parto.
Poslouchejte mě! Vážení!
Když nikdo nic neřekne, udělám to já.
Nahlas.
Není mi příjemné tu pracovat, když venku scenáristi stávkují.
Oni nestávkují. Můžeme pracovat.
To nejsou odbory. Tohle je osobní. Vadím jim já.
Víte co? Ne. Seru na ně!
Taky můžeme říct: "Sereme na Valerii."
Mluvte prosím slušně.
Tohle bychom sice neřekli, ale to ona nám o té A.I. lhala.
Ne! Ne.
Já nelhala. Ne. Já vám to říct nemohla.
Studio mi to zakázalo.
To je lhaní.
-Ale ne. -Je.
Val, mám vás ráda, ale lhala jste. Zamlčela jste to.
No...
Bacha!
-Z cesty, A.I.! -Dost! Přestaň do mě vrážet!
-Co se děje? -Nemůžu za to!
Prosím! Já nevymyslel nuly a jedničky.
-Dělám jenom svoji práci. -Vyhul mi, algoritme.
Chlapi, no tak. Já to chápu.
Ale Evan za nic nemůže. Stejně jako za to nemůžu já.
Já nevymyslela nuly, jedničky, dvojky, trojky.
Jdi do hajzlu, Genius Bare!
O co ti jde, Rone?
Dělal jsem na filmu od A.I. Točilo se to dva týdny. Film!
Mělo to trvat 16 týdnů. 16 týdnů práce pro štáb. Pryč.
Nebojte. Tahle A.I. nám jenom píše scénář.
-Vás nenahradí. -Zatím!
Promiňte, kdo jste? Co tady děláte?
-Peru vám posraný spoďáry. -Moje nejsou posraný.
Tak to byla asi šmouha od čokolády.
-Dobře. To nebylo nutný. -Lidi?
Rozumím vám. Ale teď tu točíme seriál.
Jacku, kamera A na Valerii, jak přichází k recepci.
Ne.
-Ať to natočí A.I. -Přesně, brácho!
Jacku, doopravdy?
Co tím dokážeš? Když nebudeš dělat, co máš, tak co?
Poletíš.
Carmie, Jamey, Big Tome,
kolik nezaměstnaných lidí momentálně znáte?
-Dost. -A my pracujeme.
A právě jsme zjistili, že ten pořad píše A.I., tak co teď?
Mně teda A.I. připomíná spoustu rejžů, s kterýma jsme už točili.
Nesnášíte je.
Práce s nimi se vám hnusí.
To nemyslí doslova.
Ale vy se prostě zapřete, a stejně to uděláte.
Protože svoji práci milujete.
A máte hypotéku a děti, v mém případě obojí,
a taky papouška, co nechce chcípnout.
-Kdo nechce chcípnout? -Její ochočený papoušek.
A kdo ví? Třeba A.I. pochopí, že nezvládne to co vy
nebo že to děláte líp.
Pojďte na to. Kvůli sobě.
-Sitcomy tu nebudou věčně. -Ale testovací publikum se bavilo.
Ale já nemám děti ani kuře.
Končím.
S lháři pracovat nechci.
Kameru A zvládnu sama.
U Connerových jsem to dělala tři roky.
Dáme si 20 minut a s těmi, kdo tu furt ještě pracují,
se uvidíme pak.
-Evane, jste v pohodě? -Vylil jsem si čaj.
Jdete si pro jiný.
-Val! -Prosím.
-Val! -Jo.
Chcete vidět můj nový dům?
-Koupil jste dům? -Jo.
Ten seriál dopadl skvěle. Dívejte.
Tři ložnice, dvě koupelny.
-A bazén. -No vida.
-A nadzemní. -Přijďte.
Dobře. Ale teď mám přestávku.
-Val? Valerie? -Jo.
Jenom si udělám pauzu.
-Jane, říkám, že potřebuju pauzu. -Já vím. Jdu s tebou.
-Dobře, ale bez kamery. Jen tak. -Dobře. Bez kamery.
Valerie!
-Scenáristka! Jedna utekla! -Ne, Valerie, to jsem já! Juna!
-To je Juna! -Val!
-Juno! -Ahoj!
Ahoj!
Promiň, já jsem tě nepoznala. Obarvila sis vlasy.
Ne, to je paruka. A je v ní děsný vedro.
-Jo. -Ani mi nesedí.
Víš co? Kašlu na to.
Tady ji máme! Holčičko. Už jsi to ty.
Promiň, myslela jsem, že patříš k těm naštvaným scenáristům.
Já vím. Viděla jsem je u brány. Proto za tebou běžím.
Mrzí mě, že tě tohle potkalo.
Ano.
A Jane! Bože můj, ani jsem tě nepozdravila.
Ráda tě vidím.
-Jane, nechceš... -Nevadí, když si vás natočím?
-Jasně. Pěkná kamera. -Dostala za ni Oscara.
Raymonde, vteřinku.
Já ve studiu 25 točím film.
A cestou dovnitř jsem viděla, jak jdeš ven.
Musela jsem vypadnout někam pryč.
Můj štáb mi dává najevo, že jsem ho zklamala.
Já jim o té A.I. neřekla. Lhala jsem.
Zamlčela to.
Fakt si myslíš, že si nikdo z těch zkušených lidí nevšiml,
že na place není scenárista, který by se smál vlastním vtipům?
-Prosím tebe. Věděli to. -Dobře.
Ale já mám stejně výčitky. Zachovala jsem se špatně.
-Špatně. -Víš ty co? Tohle neberu.
Ty se k lidem nechováš špatně. Prostě ne.
Společná nuda byl můj první seriál a pamatuju si, jak jsem byla nervózní,
protože jsem slyšela, jak jsou všichni v Hollywoodu nafoukaní.
A ty jsi ke mně byla milá a otevřená. Prozradila jsi mi, jak se co dělá,
a pozvala mě domů.
Ukázala jsi mi, co můžu mít.
A já na to myslím všude, kde točím. A proto se mám skvěle.
A to je dar od tebe.
Val, pro mě jsi ta nej.
Dost.
Val.
Děkuju.
Ale teď už musím jít. Nechci, aby na mě čekali.
I to jsi mě naučila.
-Dobře. -Pa, Jane.
-Val! Víš, co mi teď došlo? -Co?
Že už se známe přes 20 let!
Co ty na to?
-Vypadáš skvěle! -Sluší ti to!
Pa!
-Valerie Cherish. Zdravím. -Zdravím, Valerie.
-Ephram. Velice mě těší. -Dobrý den.
Moc pro nás znamená, že jste přišla.
Zvlášť když se o vás teď mluví.
-Ale i špatná reklama je reklama. -Ano.
Což mi připomíná, dovolíte mi, abych se trochu rozvášnila?
-Naprosto. -Aby bylo drama.
A jeden z chlapů bude dost zaujatě volat.
Mark to zapomíná dát nahlas.
-Dobře. -O čem se bavíme?
Jenom že nám zavolá jeden z chlapů
a ty musíš dát ten hovor nahlas.
Jasně. Zapomínám.
Káva je uvařená, běžte se nasnídat.
-Dobře. -Kamera!
Snídaně v půl pátý?
Já jindy nemůžu a potřebují natočit ranní scénu.
Víš?
Užijte si natáčení! A vítejte u nás doma.
Na křesla prosím nesahejte.
Je to semiš.
Vy tam! Prsty.
-Nevolá ten chlap z banky moc brzo? -Ne. To je Greg.
Proč mi teď volá?
Možná se chce kamarádit.
Počkej. Ty jsi mu volala, ať se mi ozve?
Ne, to bych neudělala. Vezmi to a uvidíš.
-Ne, nebudu to brát. -Jo.
Tahle tu teď začne mávat rukama.
Chlapi z banky, snídaňová scéna! Jdeme na to!
A akce!
V kolik hodin dneska musíš do práce, Marku?
Já nevím.
V 9:00. V 9:30.
V 9:45. V klidu.
-A v kolik přijdou ti chlapi? -Až budou chtít.
Obvykle chodí až po mně a já sedím u stolu a čekám.
Jo.
-Máš tam drobky. -To jsem neměl.
-Nevadí. -Ne.
-My nikdy nesnídáme. -Ne.
-Promiňte. Omlouvám se. -Drobí to.
Dej do toho elán.
-Dej do toho elán. -Dobře.
No nic.
Ti chlapi asi finance neberou moc vážně.
Slyšela jsem, že berou drogy a pak jsou celou noc vzhůru.
Kdes to slyšela?
Mluvíš do hrníčku. Nevadí.
-Slyšela jsem... -Ne, počkej.
Co jsi to říkala s tím hrníčkem?
Mám ten hrnek držet nějak jinak?
Jenom do něj nemluv. Vždyť to neděláš ani normálně.
Ano. Jasně.
Dobře. Za tři, dva, jedna.
Možná chodí tak pozdě, protože jsou celou noc vzhůru.
-Jo. Teď jsem to udělal zas. -Jo. Udělal.
Bože můj. Proč...
-Ale víš co? -Co?
Je divný, abych držel kafe a nepil ho.
Tak víš co? Postav ho.
-Postav ho. -Dobře.
-Správně. -A co mám teď dělat s rukama?
Ježiš.
Drž telefon.
Můžeš třeba držet telefon.
Ale nekoukej na něj.
Abychom se mohli bavit.
Předstírej, že nejsi manžel a posloucháš svoji ženu.
Jo? Vtipný?
Dobře.
Možná ho radši polož.
-Tak jo. -Dobře.
-Mám to zvednout? -Ano.
Kdo ti asi volá?
Chlap z banky.
Dobře.
-Haló? -Nahlas!
-Jo. Dej to nahlas.
-Proč na to zapomínám? -Nevadí. Dělej.
-Haló? Jsi tam? -Jsem tu.
Kámo, právě jsem snídal se svým strejdou
a ten říkal, že jsi odešel z golfovýho klubu kvůli "Me Too".
Co se stalo?
Vytáhli na tebe "Me Too"?
Jak to bylo? Co se stalo?
Ne, on v práci řekl jeden vtip.
-Tady jeho žena. -Sakra. Tvoje žena. Promiň, kámo.
Ne. On už tu není. Odešel. Dojdu pro něj.
Přivedu ho zpátky. Nic se neděje.
Víte co? Jane, vysvětlíš jim, co to znamená?
-Marku, nemůžeš tam všeho nechat. -Zavři dveře.
-Ta kamera mě... -Ne. Jo.
Běž to točit z druhých dveří. Běž!
Ahoj.
Marku, musíš tam jít a říct jim, že to byl vtip.
Byl to jenom vtip a kvůli němu tě vyhodili.
Jinak si lidi začnou domýšlet něco,
co se vůbec nestalo.
Ale ono se to stalo.
Co?
To jsme se neznali.
Dobře.
Spal jsem s kolegyněmi.
Já nevím. Vždyť mě znáš. Nikoho jsem k ničemu nenutil.
Bože, byli jsme mladý hovada a blbli se stážistkama
a sekretářkama, s každou, která se nechala.
Nikdy mi nedošlo,
že si ty holky možná myslely, že to dělat musí.
Protože jsem jejich šéf.
A tenkrát jsem byl ženatý.
S mámou Francescy. Jak můžu zapomenout její jméno?
-Mimi. -S Mimi.
Štve mě, že jsem se tak choval.
Kéž bych byl jiný, ale nebyl jsem. Byl jsem stejný jako oni.
A před "Me Too" mě to nikdy ani nenapadlo.
Dobře, ale Marku, teď jsi jiný.
Už to víš. A chováš se jinak.
O to přece jde.
Nemůžu tam teď jít,
nasadit úsměv a předstírat, že se nestydím
a nevyčítám si, jaký jsem.
-Mám ti zase ukázat záda? -Dobře. Marku?
Srazilo tě to. Ale nemůžeš zůstat ležet.
Musíš se zvednout.
Nemůžeš odmítat Brentwood. Odmítat golf.
Odmítat všechno tady. My jsme tady.
Ber to pozitivně.
Proč taky ne?
Víš? Proč ne?
Dobře.
Ale než to přestanu odmítat, naposledy odmítnu...
Chlapy z banky.
-Chci s tím seknout, Val. -Dobře.
Já vím, že ses musela přimlouvat, ale dělám to jenom kvůli tobě.
A já zase kvůli tobě.
Tak ti děkuju.
-Omluv mě. -Dobře.
Počkej.
Jo.
Už jde. Točte to.
Kamery jedou!
To už nemusíte.
Děkuju za váš čas a končím.
Díky bohu.
Tak jo. Jdeme točit "Chlapy" v nočním klubu.
Dobře. Teď stihnu i to focení pro novináře.
Tam jsi nechtěla chodit.
To, co jsem ti řekla, platí i pro mě.
Mělo to nabudit oba!
Navíc nemůžu nepropagovat vlastní pořad. To je cizí kamera.
Tady!
Mockrát děkuju. Stůjte rovně.
Děkuju.
-Není to moc velký. -Tohle se teď dělá.
Musí to vypadat velký jenom na videích influencerů.
Dobře.
Napsala jsem si vyjádření
k té aféře s A.I. Jak to zní?
"A.I. je cenným nástrojem, který pomáhá scenáristům
naplno rozvinout svůj potenciál." Řeknu to líp.
-Jo. -Kdo ti to psal? ChatGPT?
Jane, teď ne. Musím čelit davům.
-Vypadám dobře? -Úžasně.
-Jo? Dobře. -Jo.
-Tudy, prosím. -Děkuju.
Valerie!
-Valerie Cherish! -Valerie!
Tady, paní Cherish!
-Doprava! -Vůbec nevypadá nervózně.
Jo. Je to profík.
-Výborně! -Paní Cherish, tady!
To není bezpečný. Teď jdu na večírek pozdravit kolegy.
-Žádný není. -Co? Jenom tohle a konec?
-Zdravím. Ridley Macintoshová. -Dobrý den.
-Ridley ze Zoomu. -Přesně tak.
To šlo dobře.
-Novináři byli milí. -Ano. Jsou to přátelé.
-Jsou to... -Na tom sitcomu nám záleží.
Jasně. Promiňte ten únik.
-Vím, že to chtěl zveřejnit NuNet. -Vždyť ano. My to zveřejnili.
-To vy jste... -Ano.
Akorát včas. Čtyři dny před vysíláním.
Všechny zajímá jenom Co ty na to?, Valerie Cherish, A.I.
Čekáme velkou sledovanost.
A na zítřek máte domluvené Pálí. No tak.
Nevím, co to je, ale zní to zábavně.
-Taky bude! -Dobře.
-Brzy dáme Zoom, ano? -Brzy dáme Zoom.
-Dobře. -Tak nashle.
Mějte se.
-Tudy. -Děkuji.
Teda Jane.
Byl to NuNet. Tebe to nepřekvapilo?
A další překvapení.
-Co? -Podívejte se sem!
-Tady, prosím! -Doprava!
Tady!
-Kdo to je? -Doprava!
-To je Billy. -Co?
Fakt se do toho opřel.
-Úsměv! -Vypadá vyšší.
Jak se jmenujete?
Jsem Billy.
Billy s hvězdičkou nad i.
-Kdo vám to navrhl? -Fantastické!
Takové překvapení!
Tahle osoba už se ve mně ukrývá dlouho. A chtěla ven.
-Žena? -Ne. Já nejsem trans, Val.
Jsem hvězda.
Chceš být herec.
Ne, nechci být herec. Já chci být hvězda.
Když jsem za tebe schytal to latté do obličeje,
rozhodl jsem se, že už nebudu sedět v zákulisí.
Dneska jsem chtěl zazářit já.
Ano. A zazářil jsi.
-Ano. Jste na Fashionline.com. -Co?
Fakt?
-Jsem na Fashionline.com. -Ano.
-Billy s hvězdičkou nad "i". -Pásy?
Musíme se připásat.
Potřebuješ s tím pomoct? Ukaž. Já ho vidím, ty ne.
Děkuju.
Vždyť má na sobě v podstatě airbag. Musí mít ještě pás?
Víte co, Valerie?
-Ještě jste neochutnala omáčku. -Jak moc to pálí?
To není tak hrozný. Dobře.
NÁVRAT NA VÝSLUNÍ III.
Co teď? Mléko? To pomáhá?
Dobře. Mléko a kuře. Ten sitcom se jmenuje Co ty na to?
A...
je to docela legrace.
To ne. Nemůžu. Tohle nezvládnu. Bože!
Herci jsou báječní!
Já vím, že to přijde!
NuNet v devět! Hraju Beth!
Byli jsme Beth a Boone, ale Boone umřel.
Co je vám na tom k smíchu, Seane? Jste sadista!
A pak si její synovec přivede ženu.
Tu hraje Gabrielle.
Tohle si o tom myslím!
Seane, vůbec vás neslyším. Zvoní mi v uších.
Tohle nepomáhá! Máte máslo?
Když tím někomu uděláme radost, svůj úkol jsme splnili.
Končíme?
Překlad: Anna Křížková Iyuno
NAVŽDY, VALERIE CHERISH