Zamisli da si se tek sad uključila i to je prvo što čuješ da kažem.
Ne brini, niko se ne uključuje "tek sad", ovo je podkast, nije radio.
To možemo da isečemo, je l' da, Pejšens? U redu je?
Jer ide tako dobro. Mislim... Sa gostom je velika razlika.
Pregršt dobrih stvari. Probićemo sat vremena.
Koliko dugo pričamo?
Dvanaest minuta.
Okej.
Da. Znaš šta? Možda nećemo to da isečemo.
Jer je zabavan geg. Baš je zabavan.
Podkasti i treba da budu aljkavi i neprofesionalni. U tome je šarm.
Hoćeš da otvoriš?
Današnji gost Vreme sa Čeriš,
božanstveni Tomi Tomlin, honorarni frizer na To sam ja.
Radiće puno radno vreme na mojoj novoj seriji Šta kažeš?
Tako je, narode! Izvlači me iz penzije u 85. godini.
Zašto ne? Godine nemaju veze sa kvalitetom.
Jedna 30-godišnjakinja mi je radila frizuru na Gđi Hat
i nije radila dobro. Morala sam sama.
Treba je šibati! Ozbiljno. Radi posao kako treba.
Dobro je što sam nosila šešir. -Kako god, nek' se tera.
Džejn je došla. -Oprostite, zaglavila sam u Trejder Džou.
Znala sam.
Imamo pravo zlato ovde. Nema dlaku na jeziku.
Zabole me. Imam 85 godina!
Avokado je kasnio, dnevna smena je morala da ga poslaže.
Neće se ponoviti. Od sutra radim noćnu smenu.
A četvrtkom sam slobodna za snimanje emisije...
Eto! -Ona radi u Trejder Džou?
Rekla si mi da je osvojila Oskara. -Jeste.
Da imam Oskara, ne bih radio u Trejder Džou.
Dobro, Miki, nemoj... Tomi. -Tomi.
Samo da znaš, obožavam te, Bet Benedikt.
Okej. -Ne znam koliko vremena imamo...
Odabir glumaca. Od toga zavisi uspeh serije.
Ranjivi glumci koji se žrtvuju...
Ne znam baš... -Ne ovaj. Hoću onog dobrog.
Stigao sam!
Vidi, vidi. -Rekla sam mu da si se vratila.
Ćao, Džejn. -Ćao. Širi kadar, uključi Marka.
Čuješ? Voleo bih da Džejn radi na mojoj seriji, da kaže:
"Širi kadar, uključi Marka." Bilo bi kul.
Je li ti Val rekla da radim one Finansijere?
Jeste. Koji kurac, Mark?
Zašto da jedino ja ne budem u realiti emisiji?
Tako je. Imamo pravog Mauricija.
Marki Mark, pomozi mi. Ne mogu da pokrenem sajt za audicije.
Iskače mi samo ovaj. Neću njega!
Dao si otkaz na poslu pravog finansijskog savetnika zbog toga?
Zašto?
Počinje novo poglavlje. U redu je.
Ne znam kako ovo radi... -Okej, provaliću ja.
Prosula si mastilo na stolicu. Na štavljenu kožu. -Je li? Vidim...
Ne trljaj!
Treba ti Oksiklin.
Popravićemo to.
Popravićemo kasnije.
Pardon. -Kasnije ćemo.
Zašto se Mark naljutio?
Ne radi. Ovaj sajt ne radi!
Zašto ne mogu da imam ovo na papiru?
Spisak imena sa profilnim slikama. Zašto to nemam?
A, imam... Evo ga.
Spasić.
Bet Benedikt...
Bez primedbi!
Pravo na probu.
Zamisli, Džejn. Bez primedbi. Nju net nema primedbe.
Ne, ne, Nanet.
To je serija.
Nisam gledala, ali pamtim naslov.
Lep šešir.
Obožavalac Gđe Hat.
Vidi ovo.
Scena 24.
Naš novi dom sledećih šest godina.
Držimo fige i rukama i nogama.
Vidi, svi filmovi snimani ovde.
Redov Bendžamin.
Zamisli!
Džejn, Na raskršću iz 1942.
Beti Dejvis.
Mikijev omiljeni film.
Snimljen baš ovde, na ovoj sceni.
Znaš, Miki bi rekao...
Kad god bi ga nešto razočaralo, znaš,
kao, šminkernica, ili naručeni ručak, rekao bi:
"Ne tražimo mesec kad imamo zvezde."
Simpatično, je l' da?
Da kaže tako.
Vidi sve ove legendarne filmove!
Znaš? A sada i Šta kažeš? Budući TV hit za Scenu 24.
Idemo unutra.
Trebalo bi da uđemo.
Je li bilo dobro, Džejn?
Pogledaj taj trem.
Divno. -Poželiš da piješ čaj ovde.
Oprostite.
Džimi?
Bez primedbi. -Ćao, Val. Znam, znam.
Scenario treba još doraditi.
Studio se plaši da kaže to Matriksu?
Džimi... -Kad će R2-D2 da se dokotrlja
da pokupi naše duše?
Ne pominji to.
Ne brini, Val. Znam šta kako ide.
Ja treba da nadgledam i gnjavim.
Idem na puš-pauzu. -Bev!
Saznaj kada scenaristi dolaze!
Oprostite... Oni neće doći.
Rekli su da im pošaljem sve primedbe koje imate.
A ko si ti, dušo?
Marko, asistent scenarista.
Mislim da nam je potrebna...
Mislim da nam je potrebna nova slatka scena.
Nešto od srca. -I ja sam to mislila.
Možda sa Bet i njenim nećakom?
Oni su jedina porodica jedno drugom.
Da. Možda na kraju scene sa grnčarijom, da preseče slepstik.
Baš dobro. Da, dobro.
Poslato.
Kad pre? -Da.
Izgleda maltene kao ljudsko biće.
Deco, počinjemo za 15 minuta,
sa uvodom u kojem nalazi brata mrtvog!
A to je komedija.
Oprostite.
Morala sam da odem kući da obučem komotnije pantalone.
Mislim da ovde ima buđi.
Je li? Dobro je da znam.
Bili ste odlični na čitanju.
I znala sam da ćete biti.
Ovo je ekipa mog dokumentarca. Ponašajte se prirodno.
Je l' da? -Okej.
Moram da prekinem, kamera je uključena.
Ma, ti si i zgodan i talentovan.
Hvala, hvala.
A ti...
Ti si prava kučka!
Ti si prava kučka.
Mislila sam u seriji, nisam...
Mislila sam da improvizujete. -Okej!
Zar nije zabavno? Okej.
Zdravo, dugogodišnja neuzvraćena ljubavi.
Ćao, Valeri.
Frenk Flin. Već smo se upoznali.
Na setu serije Toma Pitermana, Niki, Niki, njak, njak.
Ja sam bio Gari, crv.
Nisam te prepoznala...
Videla sam ovoliko od lica ispod onog kostima crva!
Bio je u crvotočini?
Smešno.
Urnebesno.
Voltere, raduje me što radiš seriju.
Stvarno. Gledala sam te u svemu.
Hvala. -Hvala tebi.
Valeri, ćao.
Piter Dejvid Prins. Svi me zovu PDP, lakše je.
Okej, PDP. Urnebesno je. One blesave trojke?
Znaš?
Odeš, pa se odmah vratiš kao drugi.
Baš zabavno. -Hvala.
Kao da vas već znam.
Radili ste sa mojim bratom blizancem, Ivanom Prinsom.
I on je glumac? -Ne, studirao je na Kolumbiji.
Zaposlili ste ga u ekipi za nešto pre 10 godina?
Dokaz koncepta za Endija Koena.
Mali svet!
Ispade da sa radila sa PRP-jevim bratom...
PDP. -Blizancem...
Ivan. -Da, ma, znam. Ivan.
Da. Kako je Ivan?
Mrtav je.
Umro je pre osam godina.
Overio je od droge.
Slučajno.
Otišao je kao Hit Ledžer.
Je li? -Mislim da sam zato...
Zato sam dobio ulogu trojki.
Osećam jaku vezu sa mojim bratom blizancem.
Da je ovde, znam da bi...
Bio bi srećan što imam stalnu ulogu.
Oprostite, nije trebalo da pominjem.
Nisam očekivao... -Ne, ne.
Kunem se, ipak sam smešan!
Ma, da... -Ipak sam smešan!
Jesi, samo... To su emocije, je l' da.
Samo emocije.
Razumem, RIP-e... -PDP.
Čekaj da završim misao.
Betin brat Bun je umro u ovoj seriji. Je l' da? Baš je sinhronizovano.
Je l' da? Znaš?
Smrt boli. Je l' da?
Ovde imaš samo ljubav i podršku.
Ne verujem, propustio sam čitanje. Nisu mi obezbedili parking mesto.
Rekli su da idem u garažu.
Neću!
Ćao.
Propustio sam i tvoj uvodni govor?
Ne, nisam držala govor.
Jedan glumac nam je rekao...
Da mu je brat preminuo.
I mnogo smo zabrinuti.
Znaš? Govor nije bio potreban.
Da. -Okej.
Predstavi me.
Okej, ovo je Bili Stanton, izvršni producent.
Ćao, svima. Žao mi je što nisam bio na čitanju.
Totalno ne liči na mene.
Nisu mi obezbedili parking mesto.
Znam, ko mari? Ali, kad vas guraju u garažu,
kad jednom pristanete, nikad ne izađete iz garaže.
Ja sam u garaži. -Da, i ja sam.
Jesi li i ti u garaži? -Ne, ja sam ovde, ispred.
A ja sam pored vas. -Oprostite, šta fali garaži?
Kako da izađemo iz garaže?
Nije ni trebalo da budem u garaži.
Kako bilo, samo da znate, imam kancelariju ovde
i ako vam bilo šta zatreba, tu sam za vas. Važi?
Vidimo se na dodeli Emija.
Hvala, Bili. -Izvinjavam se.
Ovo je za vas. -Šta je ovo?
Nova scena koju je tražio g. Barouz. -Kad pre?
Okej.
Akcija!
Ma, kakvi, ne smeta mi tvoja nova žena koja se odomaćila ovde, Bo.
Ovo je sada hotel za budale!
Šta bi sa mojim životom, daso?
Prošlog meseca sam uživala, nesrećna i sama,
a sada mi je život talac nećaka i njegove ljudske metle!
Ćao, tetka Bet. -Ćao.
Znam da si ovo čekala.
Novi prolećni katalog sijalica?
Prijale bi neke lepe vesti.
Ne, to je izveštaj obdukcije.
Nije to štos, to je postavka.
Može biti gore. Ne baš.
Ljudi samo tako kažu da ne bi kopali oči jedni drugima.
To je štos.
Piše da je tata umro od srčanog napada.
Njegovo srce je prosto otkazalo.
Zato što je bilo veliko.
Tvoj tata je imao najveće srce, Bo.
Verovatno se umorilo od nošenja tolike ljubavi.
Mnogo te je voleo.
I tebe je boleo, tetka Bet. -Jeste.
Jeste.
Kraj scene!
Sjajno, Val. Samo probaj malo otvorenije.
Da, biće bolje kad usaglasim sve fizičke radnje.
Vidi ko je došao! Scenarista! Mislila sam da ne dolazite danas.
Pa, ovo je nova scena. -Da, mnogo hvala za to.
Jer štima, je l' da, Džimi? -Fin dodatak.
To je "joj-fuj".
Šta je "joj-fuj"?
Scena na koju publika kaže "joj" a scenarista kaže "fuj".
Odvratno i sentimentalno. -Dobro, hoćeš da je doradiš?
Da bude manje "fuj"?
Nije moja, ja to nikad ne bih napisao. To je Al.
Ko je Al?
Da, to je VI program za pisanje.
Zove se Alasist. Oni ga zovu Al.
Džoše, šta ti radiš ovde?
Rekao si da vodiš Lejdi u šetnju, a onda vidim da ne šeta.
Došao sam da vidim novu scenu.
Zašto? Pusti ih da rade.
On je genije, a ona izvršna producentkinja.
Samo tehnički, vi ste šouraneri.
Meri, to je "joj-fuj". -Džoše, u redu je.
Jesi li je uopšte pročitala? -Vidimo se sutra na probi.
Scena je užasna, a njima se svidela.
Ozbiljno, nadmećeš se sa Alom?
Ne, Meri, brinem!
Ja sam glas žena u godinama. -Gospode bože.
Naša imena su na scenariju!
Pa, to je uznemirujuće.
Bračni par, rade zajedno... -Ne oni.
Mašina je napisala dobru scenu za 10 minuta.
Tačnije, za 50 sekundi, g. Barouz.
Zadržao sam je, da ne izgleda tako brzo.
Vreme za ručak, narode!
-Tako je.
Izgleda da Džimi brine zbog VI.
Kako se ti osećaš?
Trebala nam je nova scena. Dobili smo novu scenu.
Okej, garderoba.
Otkrivam ko je Bet.
Šta ona oblači?
Stvaram one "zanimljive slojeve".
A kostimografi imaju mnogo odličnih ideja.
Neke vam nikad ne bi pale na pamet.
Je li ovo dobro za kameru?
Dobro je, vidimo.
Valeri, ako bi sela ovde...
Hvala. Okej.
Ovo je presek sveta u kojem sam živeo.
Okej. -Ketrin Hepbern,
ako ćemo živahnu usedelicu iz Nove Engleske.
Je l' da? Gđa Roper, ako ćemo zabavnu i ekscentričnu.
A tu je... -"A tu je i Mod."
To je bila pesma, iz serije Mod.
Da. Ako ćemo revnosnu ugostiteljku.
Da, da... Pa, okej.
Znaš, mislim da je...
Nova Engleska je najbliže izgledu koji sam zamišljala.
Ali ne može šešir.
Obožavam taj šešir. -Nosila sam šešir u prošloj seriji.
Zvala se Gđa Hat. Nosila sam veliki šešir za sunce...
Šešir je sve. -Pa, ne, nije sve.
Ima rolku i bezličnu belu košulju.
Okej...
Znaš, ovo je studijska.
Osvetljenje je iznad. Bacaće senku.
Je l' da? Neće moći.
Šta ćemo onda sa tvojom kosom?
Da bude samo podignuta i seda?
Zašto? -U scenariju piše "žena u godinama".
To je realnost.
Nije moja realnost.
Ja sam žena u godinama, a i dalje farbam kosu.
Ni ne znam da li imam sede.
Ali, u redu je, kasnije idem kod mog frizera.
Bolje da pričamo o tvom resoru.
Da gledam moja posla?
Može i tako da se kaže. Da, pametno.
Dobro, Kartere.
Pa, gđa Roper je urnebesna.
Istina. Ona je zabavna.
Ali, to je šala, znaš? Mislim, da.
Bet je prava osoba, znaš, u pravom svetu.
Šta ako nosi nešto...
Ne baš ovo, ali, znaš, ovako?
Laskavo. -Nije smešno.
U redu je, jer sam ja zabavna. Scenario je zabavan.
Ako nije smešno, napraviću da bude.
Dakle, ne ovo.
Okej, imam i druge ideje.
Sjajno. Okej.
Rebeka!
Baš voliš kaftan. -Zabavan je.
Ali ti izgleda imaš averziju prema zabavnom.
Nemam averzju prema zabavnom, dušo.
Okej, već sam to radila.
Nosila ružnu trenerku, znaš, mnogo smešnu.
I rado ću to uraditi, ako je takav lik.
Ali ovaj lik nosi priču i ima osećanja, je l' da.
Nije jedna šala i ćao, znaš.
Lori nosi kratki minić i Mijanus majicu?
To je šala. -To neću da radim.
Šta kažeš?
Ne vidim je tako.
Pa, okej, scenaristi je vide tako.
Očigledno je pisao strejt muškarac...
Misliš?
Ne, za nju, ne znam.
Ja je vidim kao seksi.
Nešto, kao, velika, široka jakna.
Kao, široke pantalone, vrlo, kao, modno, znaš?
Tako je ja vidim... -Da, osim, znaš šta?
Mislim da scenaristi hoće "Mijanus" štos.
On je napomenuo da mu je to omiljena šala.
Samo pokušavam da ti pomognem, dušo.
Ne, mislim, kapiram.
Samo...
Ona može da bude šala, a ti ne?
Stariju glumicu ugrožava mlađa.
Ugrožava? Govorim ti da napraviš da ona bude više seksi. Minić.
Ne pristajem da mi glumica priča šta druga glumica sme da nosi.
Okej, to je u redu, jer ovo nije ta situacija.
Ovde ne priča glumica o glumici,
nego izvršni producent kaže kostimografu
šta je potrebno ovoj seriji.
To je sve, u redu?
Daću ti minut da razmisliš
kako ćeš da izvedeš sve ovo.
Nećeš čak ni da probaš nešto? -Neću! Gubljenje vremena.
Svidelo mi se da te vidim takvu.
Razbesneo me, Džejn. Ne sluša me.
Kao prava šefica. "Kako ja kažem ili put pod noge."
Pa, nisam baš to radila.
Da. Jesi. I svidelo mi se.
Pa...
Znaš šta? Svi zaslužuju drugu šansu.
Trebalo je da pojedem nešto. Možda sam besna od gladi.
Dušo...
Oprosti zbog onoga. Probaću nešto. Važi? Da.
Evo mene opet. Vratio sam se u sedlo.
Ako neko pita, imam 70 godina.
Okej. Da.
Snimajte. Donela sam ti salatu.
Da klopamo i pričamo o tome šta se upravo desilo
sa kostimografom.
Ne jedem javno, ali hvala.
Okej. Da. Pa...
Ove su prilično obične. Još nisam izveo moju čaroliju.
To nisu moje perike. Gde su moje?
Boja je pogrešna, male su.
Imam moje perike. -Okej, to je nova informacija.
Pa, znaš...
Nisam znala da treba da ih ponesem. Nisi me podsetio.
Miki bi ih pokupio ili bi rekao da donesem.
Sad je kasno.
Nisam znao da imaš perike, pa nisam rekao da poneseš
jer ja nisam Miki.
Nikad neću biti Miki.
Miki nije ovde. -Da.
Okej.
U redu. Znaš šta?
Trebalo bi da prođem ovu novu scenu.
Valeri.
Privatno, molim vas.
Valeri, da popričamo.
Molim te, ne mogu uz stepenice.
Naravno. Da.
Naravno.
Žao mi je, nisam znao da imaš tvoje perikice.
Kako si mogao da znaš? I ja se izvinjavam.
Ne bi trebalo da razmišljaš o tome, imaš previše briga.
Da. -Poslaću potrčka da ih donese.
Ne, u mom skladištu su, ja ću ih doneti.
Hvala, mnogo bi mi pomogla.
Mogu li ja sad nekako da pomognem tebi?
Naravno.
Nije reč o perikama.
Reč je o Mikiju.
Imaš neka nesvršena posla tu.
E, pa, grešiš.
Ali hvala.
Doneću one perike.
Nevaljalče.
Val, šta je bilo? -Miki je ovde, je l' da?
Zar nije? -Sanjala si?
Ne, samo... Doneli smo ga iz Brentvuda, je l' da?
Zar nismo? -Da, da...
Nisam ga videla.
Da nije u skladištu?
Možda u onim kutijama?
Kad si ga videla poslednji put?
Pa...
U svom ludilu oko selidbe, nisam sigurna.
U Brentvudu je stajao na polici,
pored Nagrade po izboru publike.
Da, znate. Dok ne provalim gde je želeo da prospem njegov pepeo.
A to je sada.
Jer sam opet u humorističkoj seriji! Je l' da?
Znaš? Čim sam kročila na onu scenu, pomislila sam...
Da, Miki... Ovde.
Njegov omiljeni film je sniman tamo.
Evo, organizatorka zove, sat kasnije.
Ćao, Sintija.
Ćao, lutko. -Ćao. Dobila sam tvoju poruku.
Žao mi je što si čekala. Imam spisak inventara ovde.
Odlično. Dobro.
Tražim Mikijev pepeo.
Okej, kao, u urni?
Ne, ne, nije u urni.
U maloj crnoj lakiranoj kutiji.
Sa tirkiznim umecima.
Ja sam je dizajnirala.
Okej. -Da.
U drugoj poruci si rekla da si pregledala sve lične kutije.
Možda je u profesionalnim kutijama?
Ne, Miki ne bi bio u profesionalnim.
U privatnim. -Jesi li sigurna?
Imam spisak "svega"
i nigde ne piše "posmrtni ostaci".
Pa, ne bi pisalo "posmrtni ostaci", u redu, znaš, jer to je Miki...
Stalno ponavljaš "Miki", a kod mene nigde ne piše "Miki".
Sigurna si da nije u profesionalnim?
Ponavljam, Miki ne bi bio u profesionalnim.
Miki je privatan.
Došla bih kod tebe, ali ti si u Kalver Sitiju, a ja u Maunt Olimpusu.
Dobro, okej, pošteno.
Poslaću ti PDF.
Okej, hvala, lutko. Važi.
Okej, hvala. Ćao... -Da, u redu. Da. Ćao.
Hvala ni za šta.
Platiš selidbu 15.000 dolara, a šalju ti PDF.
Baš im hvala.
Znaš šta? Izgleda... Da, moraću iz početka.
Znaš? Ne smem da izgubim Mikija.
Je l' da?
Dovoljno je loše što nisam bila...
U bolnici sa njim.
Sećaš se, zbog kovida? Nisu dozvoljavali posete...
Nisam htela da leži tamo sam, bolestan.
Bože...
Znaš šta, hajde da...
Naći ćemo ga. -Ma, ne mogu...
Ne mogu ni minut više da budem ovde.
Drugi dan ćemo, u redu je.
Uzećemo perike i idemo.
Previše je, znaš. Baš je...
Hladno je ovde, je l' da? Ekipa će se smrznuti. Idemo.
Za njihovo dobro. Uzmi...
Jesi li uzela sve? -Jesam.
Hvala, Džejn. Dobro, da.
Idemo? Hajde...
Prva proba u kostimima. Ko kaže da nisam timski igrač.
Svrbi.
Val, ne vidim ti oči. Mani šešir. -Rešeno!
Ljudi, spremni smo.
Idemo od kraja telefonskog razgovora,
pre ulaska bratanca.
Akcija!
Tetka Bet!
Bo! Dođi da te vidim!
Možeš li posle? Piški mi se još od Mijanusa, u Konektikatu.
Zaboga, to je stvarno mesto?
Da, Lori je kupila majicu na autobuskoj stanici.
Lori? Ko je Lori? -Ja sam Lori.
Piše se L-O-R-I, ne L-O-R-A.
Lori. -Nije takmičenje u spelovanju.
Pogrešno! Ne.
Oprostite... -Džoše...
Jebene studijske...
Dobro, rez.
Gde je "Mijanus" majica? To je moj najbolji štos.
Gde je?
Žao mi je, ja...
A, ne... Gabrijela.
Nije ona kriva, kostimograf je pomešao, znaš.
Hteo je da ona nosi nešto "seksi, široko".
Okej, napisao sam "Mijanus majica i minić".
Dobro... Hajde da izađemo iz scene.
Dobro sam. To je moja najbolja šala.
Rekla sam mu da hoćeš to, jesam. -I šta? Nije za zanimalo?
Neće da mu glumci naređuju.
Ma, zajebi ovo. Otpušten je.
Džoše, smiri se... -Gde su kostimi?
Džoše, nećemo to da radimo. -Ne štima bez "Mijanusa".
Recite mi gde su kostimi! -Džoše, ozbiljno, smiri se.
Ne! Žao mi je! Ne!
Već je dovoljno teško!
Gde? -Iza vrata.
Okej.
Iza okeana!
Ne vidim znak! Žao mi je, ne vidim znak!
Ozbiljno, jebote?
Gde?
Odlično. Tu.
Malo dalje je skela.
To su oni.
Koja muzika? -Šta god je u trendu, znaš.
A šta je ova lepa stvar?
Džejn... To je Miki.
Naravno, stavila sam ga sa dobrom perikom.
Vidiš, tirkiz, sećaš se?
To je bila njegova ogrlica. -Da. Sećaš se kopče za bolo kravatu?
Naravno. -Je l' da?
Svaka čast.
Da. Da.
Pa, dragi Miki.
Volela bih da si ovde.
Ali šta će nam mesec, kad imamo zvezde?
Da. Okej.
Miki! Miki! Mik-mik!
Zbogom, druže!
Zbogom!
Samo da znate, ispravni citat je:
"Nemojte tražiti mesec, imamo zvezde."
Ovo je moja verzija.
Šta radite gore? -Završili smo!
Silazimo.
Džejn, jesi li snimila? -Jesam. Bilo je divno.
Je l' da je bilo? -Siđite odatle odmah, molim!
Silazimo! -Odmah!
Da! -Smesta.
Silazimo, možete da sklonite vaš megafon...
Megalofon, megafon...
Zar nije bilo savršeno? Mislim da je letelo preko celog studija.
Divno. Vidiš?
Kao izmaglica.
Da, dešava se.
Suncobran se zakačio za...
Dobro sam. Dobro sam.
Je l' da je bilo savršeno?
Svetlucavo.
Iskričavo.
Još ima iskru.
Da.
prevod: Branislav Batina