Iedomājies, ka tikko pieslēdzies, un tas ir pirmais, ko dzirdi mani sakām.
Neuztraucies, neviens nav "tikko pieslēdzies", jo šis ir podkāsts.
Jā.
Mēs varam to izgriezt, vai ne, Peišensa? Tas nekas, vai ne?
Jo sanāk iet tik labi. Viesis izšķir visu.
Tik daudz labu tēmu. Domāju, mēs pārsniegsim stundu.
Cik ilgi mēs runājam?
12 minūtes.
Labi.
Jā, varbūt to neizgriezīsim, vai ne?
Jo tas ir jautrs kļūdas klips, vai ne? Ļoti uzjautrinošs.
Tas ir podkāsts, tiem jābūt paviršiem un neprofesionāliem.
Tas rada šarmu.
Atvērsi to?
Šodien podkāstā "Čerišas laiks"
mans viesis ir jaukais Tomijs Tomlins, pusslodzes frizieris šovā "Stilīgā".
Un strādās pie manis pilnu slodzi manā jaunajā seriālā "Kā patīk?".
Jā, ļaudis, viņa izvelk mani no pensijas 85 gadu vecumā.
Kādēļ ne? Vecumam nav nekāda sakara ar kvalitāti.
30 gadus veca sieviete veidoja man matus seriālā "Hetas kundze".
un viņa bija nemākulīga.
-Man nācās to darīt pašai. -Viņu vajadzētu nopērt.
Nopietni. Tev ir viens uzdevums. Paveic to labi.
-Labi, ka man bija cepure. -Tomēr lai viņa iet ratā.
-Džeina ir klāt. -Atvainojiet, aizkavējos Trader Joe's.
Tā jau domāju.
Īsts podkāsta zelts.
-Saka visu, kas uz mēles. -Kas man daļas? Man ir 85 gadi.
Avokado atveda vēlu,
un dienas maiņai nācās palikt un salikt tos.
No rītdienas tas neatkārtosies, jo pārgāju uz nakts maiņu.
Un otrdienas man ir brīvas seriāla filmēšanai.
Lieliski.
-Viņa strādā Trader Joe's? -Jā.
-Tu teici, ka ir ieguvusi Oskara balvu. -Tā ir.
Ja man būtu Oskars, diez vai es strādātu Trader Joe's.
-Mikij, nesāc. Tomij. -Tomijs.
Es gribu, lai tu zini,
-es mīlu tevi, Beta Benedikta. -Labi, uz redzi.
-Es nezinu, cik daudz laika mums ir. -Atlase.
Tā izšķir seriāla šova panākumus.
Neaizsargāti aktieri riskē.
Nē, šo ne. Es gribu labo.
Esmu mājās!
Padomā tik.
Pateicu, ka esi atgriezusies.
-Sveika, Džeina. -Sveiks. Iekļaujiet kadrā Marku.
Dzirdēji? Kaut manā šovā būtu kāda Džeina,
kas teiktu tādas lietas kā: "Iekļaujiet Marku."
Tas būtu forši.
Vai Vala tev stāstīja, ka piedalos šovā "Finansisti"?
Jā. Kāda velna pēc, Mark?
Kāpēc man jābūt vienīgajam, kurš nepiedalās realitātes šovā?
Taisnība. Man ir pašais savs Maurisio.
Jā. Mārkij Mark, vari man palīdzēt ar šo?
Šī atlases vietne nevirzās uz priekšu.
Redzu tikai šo puisi, un to negribu redzēt.
Mark, tu pameti savu īsto darbu finanšu jomā, lai darītu to?
Kāpēc?
Jā, jo sāku jaunu dzīvi. Bija pienācis laiks.
Es nezinu, kā tā darbojas.
Labi, es tikšu galā.
-Un tu notriepi krēslu ar tinti, Vala. -Jā.
-Tev vajadzēja zamšādas krēslus. -Jā, es to redzu.
Neberzē!
-Vajag OxiClean. -Labi.
To varam novērst.
To varam novērst vēlāk.
-Atvainojiet. -To izdarīsim vēlāk.
Kāpēc Marks tikko sadusmojās?
Tā nedarbojas. Šī vietne nedarbojas.
Kāpēc man nevar iedot papīru?
Ar vārdu sarakstu un fotogrāfijām.
Kāpēc man tāda nekur nav?
Ak, ir. Lūk, šeit.
Glābiņš.
Bez piezīmēm.
Tieši uz mēģinājumu.
Spēj noticēt, Džeina? Nav piezīmju.
Nekādu piezīmju no NuNet.
"Nē, nē, Nanete".
Tas ir seriāls.
To neesmu redzējusi, bet zinu nosaukumu.
Hei. Glīta cepure.
"Hetas kundzes" fans.
Paskatieties.
24. paviljons.
Mūsu jaunās mājas ārpus mājām nākamos sešus gadus.
Turam visus īkšķus.
Skat, kādas filmas šeit uzņemtas.
Lūk, "Ierindniece Bendžamina".
Spējat noticēt?
Džeina. "Aiziet, ceļotāj", 1942. gads.
Beta Deivisa.
Tā bija Mikija mīļākā filma.
Un tā tika uzņemta šajā paviljonā.
Zini, Mikijs vienmēr teica...
Kad kaut kas lika vilties,
piemēram, ģērbtuve vai pusdienu pasūtījums, viņš teica,
"Nelūgsim mēnesi, ja mums ir zvaigznes."
Mīļi, vai ne?
Tāds teiciens.
Paraugieties uz visām šīm leģendārajām filmām.
Un tagad "Kā patīk?" var kļūt par lielu TV hītu 24. paviljonam.
Iesim iekšā.
Tomēr vajadzētu iet iekšā.
Bija labi, vai ne, Džeina?
Kāds lievenis.
-Skaists. -Vai negribas tur iedzert tēju?
Atvainojiet.
Džimij?
-Nav piezīmju. -Sveika, Vala. Jā, zinu, zinu.
-Un scenārijs vēl jāuzlabo. -Nu...
Vai studija baidījās to pateikt "Matriksam"?
-Džimij. -Kad šeit ieripos R2-D2
un savāks mūsu dvēseles?
Par to īsti nedrīkst runāt.
Neuztraucies, Vala. Es zinu, kā procesu.
Esmu šeit, lai redzētu, kā viss notiek, un kristu uz nerviem.
-Iešu uzpīpēt. -Beva.
Piezvani un uzzini, kad scenāristi ieradīsies paviljonā.
Atvainojiet. Šodien viņi neieradīsies.
Viņi teica, ja jums ir kādas piezīmes, es varu tās nosūtīt viņiem.
Un kas tu būtu, mīlīt?
Marko, scenāristu asistents.
Manuprāt, mums vajag...
Manuprāt, mums vajag jaunu, jauku ainu.
-Kaut ko sirsnīgu. -Es arī tā domāju.
Visticamāk, starp Betu un viņas brāļadēlu, vai ne?
Jo viņi ir vienīgie palikušie radi.
Jā. Varbūt tas jāieliek keramikas ainas beigās, lai mazinātu farsu.
Ļoti labi. Jā, labi.
Nosūtīts.
-Jau? -Jā.
Izskatās gandrīz kā cilvēks.
Tā, bērni, sāksim pēc 15 minūtēm
ar ievada ainu, kurā viņa atrod savu brāli mirušu.
Un tā ir komēdija!
-Brālis miris. -Piedodiet, man ir uzpūties vēders.
Nācās braukt mājās un uzvilkt brīvākas bikses.
Scenārija lasīšanā bija pelējums.
Manuprāt, arī šeit ir pelējums.
Ak tā? Ņemšu vērā. Labi.
Visi bijāt lieliski scenārija lasīšanā.
Es zināju, ka tā būs.
Un šie ir mani dokumentālisti, tāpēc izturieties dabiski.
Labi?
-Man jāiet, kamera ir ieslēgta. -Labi.
Tu esi tik izskatīgs un talantīgs.
Paldies, paldies.
Un tu...
Tu esi īsta maita.
Es runāju par seriālu.
Es negribēju teikt, ka...
-Es domāju, ka improvizējam. -Skaidrs.
Vai nav forši? Labi.
Un sveiks, mana "senā vienpusējā mīlestība".
-Sveika, Valērija. -Sveiks.
-Frenks Flins. Mēs esam tikušies. -Sveiks.
Toma Pītermena seriāla “Nicky Nicky Knack Knack”.
Es biju tārps Gerijs.
Neatpazinu tevi, jo...
...redzēju tikai šo tavas sejas daļu tārpa kostīma dēļ.
Viņš bija tārpejā?
Asprātīgi.
Tik smieklīgi.
Volter, es esmu sajūsmā, ka tu piedalīsies seriālā.
Patiešām, jo esmu tevi redzējusi visur.
-Paldies. -Paldies tev. Jā.
-Valērija, sveika. -Sveiks.
Pīters Deivids Prinss. Visi mani sauc par P.D.P., tā ir vieglāk.
Labi, P.D.P., tik smieklīgi. Tie trakie trīņi.
Vai ne?
Aiziet un uzreiz atgriežas kā cits.
-Tik jautri. -Paldies.
Šķiet, ka jau pazīstu tevi.
Tu strādāji ar manu dvīņubrāli Aivenu. Aivens Prinss?
-Viņš arī ir aktieris? -Nē, nē, viņš mācījās SKU.
Nolīgi darbam filmēšanas komandā kādā projektā pirms desmit gadiem?
Manā koncepta pilotprojektā Endijam Koenam.
Tik maza pasaule.
Jo izrādās, ka strādāju ar P.R.P. ...
-P.D.P.. -Dvīņubrāli.
-Aivenu. -Jā, zinu. Aivenu.
Jā. Kā klājas Aivenam?
Viņš ir miris.
Nomira pirms astoņiem gadiem.
Narkotiku pārdozēšana, jā.
Nejauša.
Aizgāja kā Hīts Ledžers.
Laikam tāpēc...
Laikam tāpēc dabūju trīnīšu lomu.
Man bija ļoti cieša saikne ar brāli.
Es zinu, ja viņš būtu šeit, viņš...
Viņš ļoti priecātos, ka beidzot dabūju lomu seriālā.
Jā.
Piedodiet, nevajadzēja to pieminēt.
-Es negaidīju... -Nē, nē.
Zvēru, ka joprojām esmu asprātīgs.
-Jā. -Joprojām plēšu jokus.
Tā ir, bet tās ir emocijas.
Tikai emocijas.
-Un es saprotu, R.I.P., jo... -P.D.P.
Ļauj man izteikt domu.
Betas brālis Būns nomirst šajā sērijā.
-Vai ne? Tik daudz sakritību. -Taisnība.
Vai ne?
Nāve sāp, vai ne?
Šeit tevi gaida tikai mīlestība un atbalsts.
Neticami, ka nokavēju scenārija lasīšanu.
Pie galvenajiem vārtiem man nebija vietas.
Man lika braukt uz autostāvvietu. Nē.
-Jā. -Sveiki.
Palaidu garām arī tavu uzrunu aktieriem?
Nē, es neteicu uzrunu.
Viens no aktieriem mums pastāstīja,
ka viņa brālis ir miris.
Un mums visiem radās īsta saikne.
Saproti? Tāpēc uzruna īsti nebija nepieciešama.
-Jā. -Labi.
Piesaki mani.
Šis ir Billijs Stentons, viņš ir izpildproducents.
Sveicināti. Ļoti atvainojos, ka izlaidu scenārija lasīšanu.
Tas pilnīgi nav manā garā,
bet viņiem nebija stāvvietas man.
Jā, nevienam nerūp, bet mani mēģināja iebāzt daudzstāvenē,
un, ja reiz piekrīti daudzstāvenei, no turienes ārā vairs netiec.
-Es lieku daudzstāvenē. -Jā, es arī.
-Tu liec daudzstāvenē? -Nē, es lieku tepat ārā.
-Un es lieku blakus tev. -Atvaino, kas vainas daudzstāvenei?
Kā lai tiekam ārā no daudzstāvenes?
Man nebija paredzēts būt daudzstāvenē.
Vienkārši ziniet, ka man ir birojs šeit, filmēšanas laukumā,
un, ja jums kaut ko vajag, jebko, esmu jūsu rīcībā.
Tiekamies Emmy ceremonijā.
-Paldies, Billij. -Atvaino.
-Jā. -Tev atsūtīja šo.
-Kas tas ir? -Berouza kunga lūgtā jaunā aina.
Jau?
Labi.
Sākam!
Protams, es neiebilstu, ka tava jaunā sieva šeit jūtas kā mājās, Bo.
Viesu nams tagad būs prieka nams.
Kas noticis ar manu dzīvi, puis?
Pagājušajā mēnesī biju pilnīgi laimīga, būdama nelaimīga un viena.
Tagad manu dzīvi pārņēmis mīļais brāļadēls un viņa putekļu sūcēja!
-Sveika, Betas tante. -Sveiks.
Te ir kaut kas, ko tu gaidīji.
Mans jauns pavasara sīpolu katalogs?
Būtu jauki saņemt labas ziņas.
Nē, patiesībā tas ir autopsijas slēdziens.
Tas nav joks. Tās ir lamatas.
Varētu būt sliktāk. Ne gluži.
Tā cilvēki vienkārši saka, lai atturētos no acu izbakstīšanas.
Tas ir joks.
Te rakstīts, ka tēta nāves iemesls bija sirds problēmas.
Acīmredzot viņa sirds vienkārši padevās.
Jo tā bija tik liela.
Tavam tētim bija plaša sirds, Bo.
Droši vien tā pagura, nesot tik daudz mīlestības.
Viņš tik ļoti mīlēja tevi.
-Viņš mīlēja arī tevi, Betas tante. -Mīlēja.
Jā.
Un nofilmēts!
Lieliski, Vala. Vien mēģini spēlēt nedaudz vairāk priekšplānā.
Jā. Kļūs labāk, kad apgūšu visas fiziskās detaļas.
Skat, kas atnācis! Scenārists. Domāju, ka šodien nenāksi.
-Tā ir jauna aina. -Jā, liels paldies par to.
-Jo tā iederas, vai ne, Džimij? -Tā ir jauks papildinājums.
Tā ir "jūsmriebe".
Kas ir "jūsmriebe"?
Aina, par kuru skatītāji jūsmo, bet scenāristiem tā riebjas.
-Tā ir tik pretīga un sentimentāla. -Vai gribi to nedaudz mainīt?
Padarīt mazāk "riebīgu"?
Tā nav mana. Es nekad nerakstītu kaut ko tādu. Tas ir Ala darbs.
Kas ir Als?
MI rakstīšanas programma.
Tās nosaukums ir Allassist. Viņi to sauc par Alu.
Džoš, ko tu šeit dari?
Tu man teici, ka vedīsi Lēdiju staigāt,
un tad es redzu, ka viņa nestaigā.
Es nonācu lejā noskatīties jauno ainu.
Kāpēc? Ļauj viņiem strādāt.
Viņš ir ģēnijs, un viņa ir izpildproducente.
Tikai nosaukums. Jūs vadāt seriālu.
-Mērij, tā ir "jūsmriebe". -Džoš, viss ir kārtībā.
-Tu vispār izlasīji to? -Tiksimies rīt mēģinājumā.
Aina ir briesmīga, un viņiem tā patika.
Tu tiešām konkurē ar Alu?
Nē, Mērij, man rūp.
Es esmu noteikta vecuma sieviešu balss.
-Apžēliņ. -Mūsu vārdi ir uz scenārija!
Cik nepatīkami.
-Precēts pāris, strādā kopā. -Ne jau viņi.
Tā mašīna uzrakstīja diezgan labu ainu 10 minūtēs.
Patiesībā tās bija 50 sekundes, Berouza kungs.
Es to aizkavēju, lai neizskatītos pārāk ātri.
-Pusdienas, ļaudis. -Labi.
-Pusdienas, ļaudis! -Labi, jā.
-Džimijs šķiet nobažījies par MI. -Jā.
Kā tu domā par to?
Mums vajadzēja jaunu ainu, un mēs to dabūjām.
Tā, kostīmi.
Atklāsim, kas ir Beta.
Ko viņa valkā?
Radīsim visus tos "interesantos slāņus".
Un kostīmu māksliniekiem ir tik daudz lielisku ideju.
Idejas, kas jums nav ienākušas prātā.
Tā derēs kamerai?
-Jā, ir labi. Mēs filmējam. -Labi.
Valērija, nāc šeit.
Paldies.
-Labi. -Labi.
Šāda šķērsgriezumā ir pasaule, kurā es dzīvoju.
-Labi. -Tātad Ketrīna Hepbērna,
ja gribam izveidot tādu kā Jaunanglijas spuraino vecmeitu.
Rouperes kundze, ja gribam kaut ko jautru, ekscentrisku.
-Un... -Un tad ir Moda.
Tā bija dziesma. No seriāla "Moda".
Jā, ja gribam izveidot uzmācīgu viesnīcas saimnieci.
Jā, jā.
Nu, labi.
Zini, manuprāt,
Jaunanglija, iespējams, visvairāk atbilst manai iecerei.
Taču nevaru valkāt cepuri.
Man patīk cepure.
Es valkāju cepuri iepriekšējā seriālā.
Tas saucās "Hetas kundze".
Man bija liela vasaras platmale.
-Cepure ir viss. -Nu, nē, tā nav viss.
Jo ir arī augstā apkakle un bezformīgais baltais krekls.
Oho, labi.
Filmē vairākas kameras.
Apgaismojums ir no augšas, tāpēc tā metīs ēnu.
Tā nederēs.
Ko tad iesāksim ar taviem matiem?
Tie vienkārši būs pacelti un sirmi?
-Kāpēc? -Scenārijā ir sieviete noteiktā vecumā.
Tā ir realitāte.
Nav mana realitāte.
Esmu sieviete noteiktā vecumā, un joprojām krāsoju matus.
Pat nezinu, vai man vispār ir sirmi mati.
Jā. Tas nekas.
Vēlāk tikšos ar savu frizieri. Parunāsim par tavu nodaļu.
Tātad jāpaliek savā jomā?
Arī tā var teikt.
Jā, tik gudrs.
Labi, Kārter, jā.
Rouperes kundze ir asprātīga.
Taisnība, viņa ir asprātīga.
Bet tas ir joks, saproti? Es domāju...
Beta ir īsts cilvēks īstā pasaulē.
Varbūt viņai āvalkā kaut kas...
Ne gluži šo, bet kaut kas šādu.
Ļoti glaimojoši.
-Tas nav smieklīgs. -Tas nekas.
Jo es esmu asprātīga. Teksts ir smieklīgs.
Un, ja tas nav smieklīgs, es to padarīšu smieklīgu.
Tātad šādi ne.
-Jā. -Nekas, man ir citi varianti.
Lieliski. Labi. Jā.
Rebeka!
Tev nudien patīk kaftāni.
Tie ir smieklīgi.
Lai gan šķiet, ka tev ir nepatika pret smieklīgo.
Man nav nepatikas pret smieklīgo, mīļais.
Esmu to darījusi.
Valkājusi briesmīgo treniņtērpu, to lielo joku.
Un esmu vairāk nekā gatava to darīt, ja to vajag personāžam,
bet šī varone virza sižetu uz priekšu. un viņai ir jūtas.
Tas nav - pajokoja un aizgāja.
Lorijai ir īsie minisvārki un Mianusas U T-krekls, vai ne?
-Tas ir joks. -To nedarīšu.
Kāpēc ne?
Viņu tā neredzu.
Scenāristi viņu tā redz.
Acīmredzami rakstījis heteroseksuāls vīrietis, Valērij.
Tu tā domā?
Nē, viņai... Nezinu.
Es viņu redzu kā seksīgu.
Ar lielu, brīvu žaketi.
Ar brīvām biksēm, ļoti modīgu.
-Tā es redzu viņu. -Jā, bet zini ko?
Manuprāt, scenāristi gribēs redzēt to joku par Mianusas U.
Viens no viņiem man īpaši pieteica, ka tas ir viņa mīļākais joks.
Es tikai cenšos palīdzēt, mīļais. Es cenšos palīdzēt tev.
-Nē, es domāju, ka saprotu. -Jā.
Tikai...
Par viņu var zoboties, bet par tevi ne.
Vecākā aktrise jūtas jaunākās apdraudēta.
Apdraudēta? Es lieku tev padarīt viņu seksīgāku. Minisvārki.
Es neiesaistīšos situācijā, kurā aktieris man saka,
ko cits aktieris drīkst un nedrīkst valkāt, neiesaistīšos šādā situācijā.
Labi, bet šobrīd tas nenotiek.
Šeit aktieris nerunā par citu aktieri.
Šeit izpildproducente runā ar kostīmu mākslinieku
par seriāla vajadzībām.
Tik vien, skaidrs?
Ļaušu tev brīdi padomāt,
kā tu izdarīsi to visu.
-Neko pat nepielaikosi? -Nē. Tā ir laika izniekošana.
Man patika redzēt tevi tādu.
Viņš tā sadusmoja mani, Džeina.
Neklausījās manī.
Kā īsta priekšniece. "Pēc mana prāta vai nekā."
Nē, diez vai darīju tā.
Darīji.
Un man tas patika.
Nu...
Zini? Katrs ir pelnījis otru iespēju.
Laikam vajadzēja paēst.
Varbūt tāpēc esmu dusmīga.
Kārter.
Ja tā padomā, šo to pielaikošu.
Labi? Jā. Jā.
Lūk, atkal esmu zirgā.
Un, ja kāds jautā, man ir 70.
Labi, jā.
Sāciet filmēt. Atnesu salātus.
Lai varam ēst un apspriest to, kas tikko notika starp mani
un kostīmu mākslinieku.
Es neēdu publiski, bet paldies.
Labi. Nu...
Šīs ir no sērijas "sakrati un ej".
Vēl neesmu apstrādājis tās.
Tās nav manas parūkas. Kur ir manas parūkas?
Krāsa ir pilnīgi nepareiza, un tās nederēs manai galvai.
Man ir savas parūkas.
Labi. Jauna informācija.
Es nezināju, ka tās jāatnes.
Jo tu man neatgādināji.
Piedod, bet Mikijs būtu tās paņēmis vai pateicis, lai tās atnesu.
Tagad?
Es nezināju, ka tev ir parūkas, tāpēc nevarēju pateikt, lai tās atnes,
jo es neesmu Mikijs.
Es nekad nebūšu Mikijs.
-Mikijs nav šeit. -Nuja.
Labi.
Labi, zini ko?
Man vajadzētu pārskatīt šo jauno ainu.
-Valērija. -Ejiet, ejiet.
Lūdzu, atstājiet mūs.
Valērija, vai mēs varētu parunāt?
Lūdzu. Es nevaru kāpt pa kāpnēm.
Protams. Jā.
Protams.
Piedod, es nezināju, ka tev ir savas parūkas.
Kā tu varēji zināt?
Es arī atvainojos.
Tev nevajadzētu par to domāt. Tev tāpat ir gana daudz rūpju.
-Jā. -Lūgšu TaskRabbit tās atvest man.
Tās ir manā noliktavā, tāpēc atvedīšu pati.
-Paldies, tas man ļoti palīdzētu. -Labi.
Varbūt es varētu ļoti palīdzēt tev?
Protams.
Runa īsti nav par parūkām.
Runa ir par Mikiju.
Manuprāt, jums ir kaut kas neatrisināts.
Tu maldies.
Tomēr paldies.
Un es atvedīšu tās parūkas.
Slikts puika.
-Vala, kas notiek? -Mikijs ir šeit, vai ne?
-Vai ne? -Tu sapņo?
Mēs atvedām viņu no Brentvudas, vai ne?
-Vai ne? -Jā, jā, jā.
Neesmu redzējusi viņu.
Vai viņš varētu būt noliktavā?
Vai viņš varētu būt kādā kastē?
Kad to redzēji pēdējo reizi?
Nu...
Pārcelšanās trakuma dēļ īsti nezinu.
Zinu, ka Brentvudā tā bija drošībā uz plaukta
blakus manai People's Choice balvai.
Jā, turēju tur, kamēr prātoju,
kur viņš gribētu, lai izkaisu viņa pelnus.
Un tagad es zinu.
Jo atkal filmējos komēdijseriālā.
Brīdī, kad iegāju tajā paviljonā, Džeina,
es nodomāju - jā, Mikijs.
Te nu viņš ir.
Tajā paviljonā uzņēma viņa mīļāko filmu.
Lūk, kārtotāja atzvana man pēc stundas.
Sveika, Sintija.
-Sveika, lellīt. -Sveiki, sveiki. Saņēmu tavu ziņu.
Piedod par kavēšanos, tavs saraksts man ir pa rokai.
Lieliski, labi.
Es meklēju Mikija pelnus.
Proti, urnu?
Nē, nē, tie nav urnā. Nē.
Tās ir melnā lakotā kastītē.
Ar tirkīza inkrustācijām.
Pati veidoju dizainu.
-Skaidrs. -Jā.
Otrajā īsziņā teici, ka esi pārskatījusi visas savas personīgās kastes.
-Jā. -Vai tā varētu būt tavās darba kastēs?
Nē, nē. Mikijs nebūtu darba kastēs.
Tiešām bija pie manis?
Man ir uzskaitīts viss,
un man nav cilvēka pīšļu.
Tie nebūtu ierakstīti kā "cilvēka mirstīgās atliekas".
Tas ir Mikijs...
Tu skandini "Mikijs", un man nav nekā ar nosaukumu "Mikijs".
Tiešām nav profesionālajās?
Atkārtoju - Mikijs nebūtu profesionālajās.
Mikijs ir personīgajās.
Es atbrauktu pie tevis, bet tu esi Kalversitijā,
un es esmu Olimpa kalnā.
-Jā, labi, tas ir tālu. -Jā.
Tad es nosūtīšu tev PDF failu.
Labi, paldies, mīļā. Sarunāts.
-Labi, paldies. -Jā, labi. Jā. Uz redzi.
Un paldies par neko.
15 tūkstoši dolāru, lai pārvietotu kādu un nosūtītu PDF failu.
Paldies.
Laikam vienkārši jāsāk no sākuma.
Nedrīkstu pazaudēt Mikiju.
Vai ne?
Tā jau slikti, ka nevarēju...
...būt kopā ar viņu slimnīcā.
Atceraties kovidu?
Neļāva mums apmeklēt, nevarēju apciemot.
Nelaida mani iekšā.
Negribēju, lai viņš būtu tur viens pats, slims.
Jēziņ.
Zināt?
-Mēs atradīsim viņu. -Nē, es nevaru...
Šeit nevaru uzturēties ne brīdi ilgāk.
Izdarīsim to citā dienā, tas nekas.
Paņemsim parūkas un brauksim.
Tas ir par traku.
Un...
...te ir auksti.
Komandai droši vien ir auksti. Brauksim, jā.
Viņu dēļ. Paņem...
-Paņēmi visas? -Jā.
Paldies, Džeina. Labi, jā.
Iesim?
Pirmais ģenerālmēģinājums.
Nevar teikt, ka neesmu komandas spēlētāja.
Kož.
Vala, es neredzu tavas acis. Noņem cepuri.
-Darīts. -Tā, ļaudis, esam gatavi strādāt.
Sāksim no telefona zvana beigām
pirms brāļadēla ienākšanas.
Un filmējam!
Betas tante!
Bo! Ļauj paskatīties uz tevi!
Vai tu varētu skatīties pēc brīža?
Man vajag uz tualeti kopš tās limonādes Mianusā, Konektikutā.
Ak, mūžs. Tā ir īsta vieta?
Jā. Lorija pat nopirka T-kreklu kravas auto atpūtas vietā.
-Lorija? Kas ir Lorija? -Es esmu Lori.
Lori, bez "J" un "A".
-Lori. -Nav burtošanas konkurss, mīļā.
Aplami. Nē.
-Atvainojiet. -Džoš.
Sasodītās kameras.
Labi, pārtraucam.
Kur ir Mianusas U T-krekls? Tas bija mans labākais joks.
Kur tas ir?
Piedodiet, es...
Nē, tā ir Gabriela.
Tā nav viņas vaina. Tērpu mākslinieks to noraidīja.
Gribēja, lai viņas tērpi būtu seksīgi, brīvi.
Es uzrakstīju "Mianusas U T-krekls un īsi svārki".
-Jā, nu... -Iesim prom no laukuma.
Viss kārtībā. Tas ir mans labākais joks.
Es viņam teicu, ka tu gribēsi to redzēt. Jā, pateicu.
Un? Viņam bija vienalga?
Viņš negribēja klausīties aktierus.
Nē, pie velna. Viņš ir atlaists.
-Džoš, nomierinies. -Kur ir kostīmu nodaļa?
Džoš, to šajā seriālā nedarīsim.
Šis seriāls nevar iztikt bez "Mianusas U".
-Kāds var parādīt, kur ir kostīmu nodaļa? -Džoš, nopietni, nomierinies.
Nē! Piedod! Nē!
Tāpat ir pietiekami grūti!
Tā ir tur.
-Kur? -Tur.
Labi.
Aiz okeāna.
Es neredzu zīmi! Piedodiet, es neredzu zīmi.
Neticami, jupis rāvis.
-Kur? -Aiz tā tur.
Jā, tā ir lieliska.
Labi. Un "pirms" un "pēc" pozas?
Tā ir "pirms". Nevari atšķirt pēc matiem?
Labi. Un šī fotogrāfija?
-Pirms vai pēc? -Tā ir "pēc". Laikam.
Pārsteidzoši, ka neesmu mainījusies.
-Jā. -Pirms.
-Kādu mūziku liksim? -To, kas ir populāra.
Sapratu.
-Un kas ir šī skaistā lieta? -Kas?
Apžēliņ. Te viņš ir.
Džeina. Tas ir Mikijs.
Jā. Protams, Ieliku viņu pie labās parūkas.
Redzi tirkīzu? Atceries?
Tā bija viņa kaklarota.
Atceries viņa bolo kaklasaites sprādzi?
-Protams. -Jā?
Malacis.
Jā.
Nu, mīļo Mikij.
Kaut tu būtu šeit.
Bet kāpēc lūgt mēnesi, ja mums bija zvaigznes?
Jā. Labi.
Ak, Mikij! Mikij, Mik, Mik, Mik.
Atā, draugs!
Atā!
Starp citu, pareizi citāts skan
"Nelūgsim mēnesi, mums ir zvaigznes."
Tā ir mana versija.
-Ko jūs darāt augšā? -Jau pabeidzām.
Mēs ejam lejā.
-Džeina, tu nofilmēji? -Jā, tas bija lieliski.
-Jā. -Lūdzu, nāciet lejā.
-Jā, mēs nākam. -Tagad!
-Jā! -Nekavējoties.
Nākam. Vari nolikt savu ruporu.
Sastatnes ir tikai strādniekiem.
Vai tas nebija ideāli?
-Bija ideāli. -Viņš lidoja pa visu teritoriju.
-Skaisti. -Redzēji?
-Kā migla. -Labi.
-Jā. Kas notika? -Atvaino.
-Lietussargs ieķērās. -Skaidrs.
Viss kārtībā, viss kārtībā.
-Vai, tavuprāt, bija ideāli? -Labāk nevarēja būt.
-Mirgojoši. -Jā.
Dzirkstoši.
Subtitrus tulkoja: Ieva Sipola