Представи си да се беше включила,
това щеше да е първото нещо, което ме чуваш да казвам.
Не бой се, никой не се включва, подкаст е, а не радиошоу.
Да.
Можем ли да го изрежем, Пейшънс? Просто ще го... Нали?
Защото върви много добре. Нали? Гостът е важен.
Толкова хубави неща! Ще минем един час според мен.
Колко време говорим?
Дванайсет минути.
Добре.
Знаеш ли какво? Може и да не го изрежем, а?
Смешен гаф, а? Много смешен.
Подкаст е, трябва да е непрофесионално.
Това му е чарът.
Искаш ли да го отвориш?
Днес в "Ценно време с Чериш"
мой гост е очарователният Томи Томлън, фризьор на половин ден в "Аз съм това".
Ще работи на цял ден в новото ми шоу "Така ли?".
Точно така, приятели, изкарва ме от пенсия на 85 години.
Защо не? Възрастта няма нищо общо с качеството. Нали?
Жена на 30 години ми правеше косата в "Г-жа Хат"
и никак не я биваше.
Трябваше сама да си я правя. - Да я бичуват!
Сериозно. Имаш работа. Свърши я добре.
Хубавото е, че носех шапка. - Пак майната й!
Добре. Джейн дойде. - Съжалявам. Задържаха ме в "Трейдър Джо".
Така и подозирах.
Златен подкаст става.
Казва каквото мисли. - Хич не ми пука. На 85 г. съм.
Късно докараха авокадото
и дневната смяна остана да го разтовари.
Няма да се повторя от утре. Минах нощна смяна.
Вторниците ми са свободни за запис на шоуто, така че...
О! Браво на теб!
Работи в "Трейдър Джо"? - Да.
Каза, че е спечелила "Оскар". - Спечели.
Ако имах "Оскар", нямаше да работя в "Трейдър Джо".
Добре, Мики, недей... Томи. - Томи.
Искам да знаеш,
обичам те, Бет Бенедикт. - Добре. Чао!
Не знам колко време имаме... - Кастингът.
То прави или разваля шоуто. - Обичам те.
Раними актьори, които рискуват.
Не знам... - Не този. Искам добрият.
Прибрах се!
Виж ти!
Казах му, че се върна.
Здравей, Джейн! - Здрасти! Общ план. Включи и Марк.
Чу ли? И аз искам да имаме една Джейн
в моя сериал, която да казва: "Общ план. Включи Марк".
Щеше да е гот.
Вал каза ли ти, че снимам нещо със заглавие "Финансисти".
Да, каза ми. От какъв зор, Марк?
Защо само аз да не участвам в риалити шоу?
Точно така. Имаме си наш Морисио тук.
Да. Марки Марк, ще ми помогнеш ли?
Не мога да превъртя кастинг сайта.
Виждам само него, а не ми се гледа.
Напусна истинската си работа на финансист, за да правиш това?
Защо?
Започва нова глава. Време беше.
Да. Не знам как се прави.
Добре, ще го измисля.
Имаш мастило на стола. - Така ли?
Държеше столовете да се велурени. - Виждам го.
Не го търкай!
Трябва ти "Оксиклийн". - Добре.
Ще го оправим.
После ще го оправим.
Извинете. - После ще го оправим.
Марк защо се ядоса?
Не става. Този сайт не става.
Защо не може да е на хартия?
Списък имена със снимки.
Защо го нямам никъде?
О! Имам. Ето го.
Спасена съм.
... Бет Бенедикт.
Без бележки.
Направо репетиция.
Можеш ли да повярваш, Джейн?
Без бележки от "Нюнет".
Не, не, Нанет.
Това е мюзикъл, да.
Не съм го гледала, но знам заглавието.
Хей! Хубава шапка.
Фен на г-жа Хат.
Виж това.
СНИМАЧНА ПЛОЩАДКА 24
Новият ни дом далеч от дома през следващите шест години, а?
Стискайте палци на ръцете и краката!
Вижте колко филми са заснети тук!
Вижте "Редник Бенджамин".
Можете ли да повярвате?
Джейн. "Пътуването", 1942 г.
Бети Дейвис.
Любимият филм на Мики.
Заснет е на тази снимачна площадка.
Мики все казваше...
Когато нещо го разочароваше.
Например гримьорна или поръчан обяд, та той все казваше:
"Да не искаме Луната, щом имаме звездите".
Готино, а?
Да го кажеш?
Вижте всички тези легендарни филми.
Нали? А сега "Така ли?" може да бъде голям тв хит за площадка № 24, а?
Да влезем.
И без това трябва да влезем.
Добре беше, нали, Джейн?
Вижте каква порта!
Прекрасно. - Не ти ли се допи чай там?
Извинете.
Джими?
Без бележки. - Здравей, Вал! Да, знам, знам.
И има още работа по сценария. - Ами...
Студиото се бои да го каже на "Матрицата" ли?
Джими. - Кога ще влезе Арту-Диту
и ще ни вземе душите?
Не бива да говорим за това.
Не се бой, Вал. Знам процедурата.
Тук съм да видя как работи и да ги изтормозя.
Отивам да изпуша една цигара. - Бев.
Обади се да видиш кога ще дойдат сценаристите.
Извинете. Няма да идват.
Но казаха, ако имате забележки, да им ги изпратя, така че...
А ти кой си, сладурче?
Марко. Асистентът на сценаристите.
Мисля, че имаме нужда...
Мисля, че имаме нужда от нова мила сцена.
Нещо трогателно. - И аз си мислех същото.
Може би между Бет и племенника й, а?
Само двамата са, нямат други роднини.
Може да я пъхнем в края на сцената с грънците, да не звучи като фарс.
Много добре. Да, добре.
Изпратено.
Вече? - Да.
Почти прилича на човек.
Добре, деца, започваме след 15 минути
с тийзъра, в който тя открива брат си мъртъв.
И това е комедия!
Братът мъртъв. - Стомахът ми се е подул.
Трябва да ида до вкъщи и да си обуя по-широк панталон.
Имаше плесен на четенето на маса,
мисля, че и тук има.
Така ли? Хубаво е да го знам. Добре.
Бяхте страхотни на четенето на маса.
Знаех, че ще бъдете.
Това е документалният ми екип, дръжте се естествено.
Да? - Добре.
Трябва да затварям. Снимат ме. - Добре.
Много си хубав и талантлив.
Благодаря, благодаря.
А ти...
Ти си истинска кучка.
Говоря за шоуто.
Не исках да кажа...
Мислех, че импровизираме. - О! Добре.
Не е ли забавно? Добре.
Здравей, моя "отколешна несподелена любов"!
Здравей, Валъри! - Здрасти!
Франк Флин. Познаваме се.
От снимките на шоуто на Том Питърмен "Чик-чирик".
Бях червеят Гари.
Не те познах, защото...
Виждах само толкова от лицето ти в костюма на червей.
Бил е в червеева дупка?
Смешно.
Много.
Уолтър, радвам се, че участваш.
Наистина, гледала към те във всичко.
Благодаря ти. - Аз ти благодаря. Да.
Здравей, Валъри! - Здрасти!
Питър Дейвид Принс. Викат ми Пи Ди Пи за по-лесно.
Добре, Пи Ди Пи, много смешно. Тези безумни тризнаци.
Нали?
Излизаш и влизаш пак като следващия?
Много забавно. - Благодаря ти.
Имам чувство, че те познавам.
Работила си с близнака ми, Айвън? Айвън Принс?
И той ли е актьор? - Не, работеше в университета.
Нае го в екипа си, за да правите нещо преди десет години?
Пилотният ми проект за Анди Коен.
Малък свят.
Оказва се, че съм работила с близнака
на Пи Ар Пи. - Пи Ди Пи.
Айвън. - Да, не, знам. Айвън.
Да. Не. Как е Айвън? - Да.
Умря.
Преди осем години.
Свръхдоза, да.
Нещастен случай.
Отиде си като Хийт Леджър.
Мисля, че за това...
Затова получих ролята на тризнаците.
С брат ми имахме много силна връзка.
Знам, че ако беше тук, щеше...
Много щеше да се радва, че участвам в сериал.
Да.
Съжалявам. Не биваше да го споменавам.
Не знаех... не очаквах... - Не, не.
Кълна се, че още съм смешен.
Не, да. - Още съм смешен.
Да, смешен си. Просто... Чувства, нали?
Нищо повече от чувства.
Разбирам, Ар Ай Пи, защото... - Пи Ди Пи...
Остави ме да се доизкажа.
Братът на Бет умира в сериала.
Нали? В пълен синхрон сме. Нали?
Нали?
Смъртта причинява болка, нали? А? - Да.
Тук имаш само любов и подкрепа.
Не мога да повярвам, че пропуснах четенето.
На портала не знаеха паркомястото ми. - Добре.
Казаха ми да ида в гаража, не.
Да. - Здрасти!
И приветствието към актьорите ли пропуснах?
Не, не ги приветствах.
Един от актьорите ни каза,
че брат му е починал.
И вече се сближихме.
Нали? Нямаше нужда от приветствия.
Да. - Добре.
Представи ме.
Това е Били Стантън, изпълнителен продуцент.
Здравейте! Съжалявам, че пропуснах четенето на маса.
Изобщо не е в стила ми.
Но нямаха паркомясто за мен.
Знам, кой го е грижа? Но се опитаха да ме наврат в гаража,
а съгласиш ли се веднъж, няма излизане оттам.
Аз съм в гаража. - Аз също.
Ти в гаража ли си? - Не, аз съм тук, отпред.
А аз съм до теб. - Какво му е на гаража?
Как можем да излезем от гаража?
Не биваше да съм в гаража.
Но исках да ви кажа, че имам кабинет тук,
ако имате нужда от нещо, каквото и да било, насреща съм.
Ще се видим на наградите "Еми".
Благодаря, Били. - Извинете.
Да. - Това е за теб. Да.
Какво е? - Сцената, която поиска г-н Бъроус.
Вече?
Добре.
Начало!
Да, нямам нищо против новата ти съпруга да се чувства като у дома си тук, Бо.
Вместо "Би и Би", легло и закуска, може да станем "Би и Би", легло и кифла.
Какво стана с живота ми, човек?
Миналия месец бях напълно щастлива да съм нещастна и сама,
сега животът ми е похитен от племенника ми и неговата човешка прахосмукачка!
Здравей, лельо Бет! - О! Здрасти!
Ето нещо, което знам, че чакаш.
Каталогът с пролетните ми луковици ли?
Хубаво ще е да има някоя добра новина.
Не, всъщност докладът от аутопсията.
Това не е шега, а сцена.
Можеше и по-лошо да е. Всъщност не.
Хората го казват, за да не си извадят очите.
Това е шегата.
Пише, че татко е умрял от сърце.
Явно сърцето му не е издържало.
Защото беше много голямо.
Баща ти имаше голямо сърце, Бо.
Сигурно му е натежала всичката тази любов и не е издържало.
Той много те обичаше.
И теб, лельо Бет. - Така е.
Обичаше ме.
И край!
Чудесно, Вал. Само играй малко по-напред.
Да, ще стане по-добре, като свикна с реквизита...
Вижте кой е тук! Сценаристът. Мислехме, че няма да идваш днес.
Нова сцена е. - Да, много ти благодаря за нея.
Получава се. Нали, Джими? - Чудесна добавка.
Това е "о-уф".
Какво е "о-уф"?
Сцена, на която публиката казва "Ооо!", а сценаристът - "Уф!".
Толкова тъпа и сантиментална! - Искаш ли да я пипнеш?
Да не е толкова "уф"?
Не е моя. Не бих написал подобно нещо. На Ал е.
Кой е Ал?
Да, това е ИИ програмата за писане.
Казва се "Аласист". Викат й Ал.
Джош, какво правиш тук?
Каза ми, че ще изведеш Мис Лейди на разходка,
а я виждам, че не се разхожда.
Дойдох да видя новата сцена.
Защо? Остави ги да работят.
Той е гений, а тя е изпълнителен продуцент.
Вие сте създателите на шоуто.
Мери, "о-уф" е. - Джош, добре е.
Прочете ли го изобщо? - Ще се видим утре на репетицията.
Ужасна сцена, а те я харесаха.
Сериозно ли се съревноваваш с Ал?
Не, Мери, грижа ме е.
Аз съм гласът на жените на определена възраст.
Боже мой! - Имената ни са върху сценария.
Е, това е смущаващо.
Брачна двойка, която работи заедно. - О, не те!
Машината написа доста добра сцена за 10 минути.
За 50 секунди, г-н Бъроус.
Задържах я, за да не изглежда прекалено бързо.
Време за обяд, всички.
Хайде на обяд! - Добре, да.
Джими се притеснява за ИИ. - Да.
Ти какво мислиш?
Трябваше ни нова сцена, получихме я.
Добре, гардероб.
Откриваме коя е Бет.
С какво се облича?
Създаваме "интересни пластове".
И художниците по костюми имат толкова много чудесни идеи.
Идеи, които не са ви хрумвали.
Добре ли е за камерата?
Да, добре е. Хващаме ги. - Добре.
Добре, Валъри. Заповядай ето тук.
Благодаря.
Добре. - Добре.
Това е напречно сечение на света, в който живея.
Добре. - Катрин Хепбърн.
ако искаме хаплива стара мома от Ню Ингланд.
Нали? Г-жа Рупър, ако искаме забавна и ексцентрична.
И накрая... - И накрая Мод.
Това беше песен. От сериала "Мод".
Ако искаме властна хазайка.
Да, да.
Добре, хубаво.
Знаеш ли, мисля, че...
Ню Ингланд стилът е най-близо до това, което аз си мислех, затова...
Само без шапката.
Шапката ми харесва.
Бях с шапка в последния си сериал.
"Г-жа Хат".
Носех голяма слънчева шапка, затова...
Шапката е най-важна. - Не, не е най-важна.
Имаш още полото и безформената бяла риза.
Леле! Добре.
С няколко камери е.
Осветлението е отгоре, хвърля сянка.
Нали? Няма да стане.
Какво ще правим с косата ти?
Как мислиш? На кок, посребрена?
Защо? - Пише: "Жена на определена възраст".
Такава е действителността.
Не и моята.
Аз съм жена на определена възраст и още си боядисвам косата.
Дори не знам дали имам бели коси.
Да, няма нищо.
Ще се срещна после с фризьора ми. Да говорим сега по твоята част.
Оставаме в моята лента?
Може и така да се каже.
Да, много остроумно.
Добре, Картър, да.
Ами г-жа Рупър е много смешна.
Вярно е. Да, забавна е.
Но става за посмешище, нали? Искам да кажа, да.
Бет е реален персонаж, нали така, в реален свят.
Не знам, защо не носи нещо като...
Не точно това, но подобно на това, нали така?
Много елегантно.
Не е смешно. - Няма нищо.
Защото аз съм смешна, сценарият е смешен.
Ако не е смешно, аз ще го направя, нали?
Значи не това.
Да. - Добре, имам и други.
Чудесно. Добре. Да.
Ребека!
Да видим. Извинете ме.
Обичаш кафтаните.
Смешно е.
Макар че теб явно смешното те отвращава.
Не ме отвращава, скъпи.
Добре. Правила съм го, нали така?
Носила съм кофти анцуг, за да стана за посмешище.
С удоволствие пак ще го направя, ако героинята го налага, нали?
Но тази героиня е главно действащо лице и има чувства, нали?
Не става веднъж за смях и после аут.
Лори има минипола и тениска с надпис "Майанус", нали?
Това е смешка. - О! Няма да го направя така.
Така ли?
Не я виждам по този начин.
Добре, сценаристите я виждат така.
Явно е писано от хетеросексуален мъж, затова...
Мислиш ли?
Не, за нея, не знам.
Виждам я секси, нали така?
Голямо развлечено яке, нали така?
Торбести панталони, много модерни. Нали така?
Така я виждам, затова... - Само че знаеш ли какво?
Мисля, че сценаристите ще искат да видят шегата за Майанус?
Единият подчерта, че му е любимата шега.
Опитвам се да ти помогна, скъпи.
Не, мисля, че разбирам. - Да.
Просто...
Тя може да става за смях, но ти не можеш.
По-възрастната актриса се бои от по-младата.
Бои? Казвам ти да я направиш по-секси. Нали така? Миниполата.
Не, няма да стане актьор да ми казва
какво може и какво не може да облича друг актьор.
Ще стане, защото няма как иначе.
Не актьор говори за друг актьор,
а изпълнителен продуцент казва на художника по костюми
какви са нуждите на сериала.
Това е. Нали така?
Ще ти дам минутка да си помислиш
как да оправиш нещата.
Нищо ли няма да пробваш? - Не, няма. Загуба на време е.
Харесва ми да те виждам такава.
Той много ме ядоса, Джейн.
Не ме слуша.
Като шефка: "Или моето, или хващай пътя".
Добре, не, не мисля, че се държах така.
Да. Така се държа.
И ми хареса.
Ами...
Знаеш ли? Всеки заслужава втори шанс.
Май трябваше да хапна нещо.
Може би съм "гладосана".
Картър?
Размислих, ще ги пробвам.
Става ли? Да, да.
Ето ме и мен. Обратно на седлото.
И ако някой пита, на 70 години съм.
Добре, да.
Снимайте. Салатата ти. - Ти - ляво, ти - дясно.
За да "хапнем и поклюкарстваме" за случилото се между мен
и художника по костюми.
Не ям публично, но благодаря.
Добре. Да, хубаво.
Не. Тези са много "тръскаш и тръгваш".
Още не съм направил магията.
Не са моите. Къде са моите?
Не е този цветът и няма да ми станат.
Имам си свои перуки.
Добре. Нова информация. - Да.
Не знаех, за да ги донеса.
Защото ти не ме подсети.
Съжалявам, но Мики щеше да ги вземе или да ми каже да ги донеса.
Сега? Не мога.
Не знаех, че имаш перуки, за да ти кажа да ги донесеш,
защото не съм Мики.
Никога няма да бъда Мики.
Мики го няма тук. - Да.
Добре.
Хубаво. Знаеш ли какво?
Трябва да прегледам новата сцена.
Валъри. - Давай, давай.
Насаме, ако обичаш.
Валъри, може ли за малко?
Моля те, не мога да качвам стълби.
Разбира се. Да.
Разбира се.
Съжалявам, не знаех, че имаш перуки.
Как би могъл да знаеш?
И аз съжалявам.
Не би трябвало да мислиш за това, имаш си достатъчно грижи.
Да. - Ще поръчам през Таскрабит да ги донесат.
Не, те с в склада ми, аз ще ги донеса, да.
Благодаря ти, много ще ми помогнеш.
Може ли сега аз да ти помогна?
Разбира се.
Не е заради перуките.
А заради Мики.
Мисля, че имаш нещо недовършено тук.
Ами грешиш.
Но ти благодаря.
И ще донеса перуките.
Лошо момче.
Вал, какво става? - Мики е тук, а?
Нали? - Сънуваш ли?
Не, просто... Донесохме го от Брентуд, а?
Нали? - О! Да, да, да.
Не съм го виждала.
Не съм го виждала. Може ли да е в склада?
Може ли да е в някой кашон?
Помниш ли кога за последно си го видяла?
Ами...
В цялата лудница по преместването, не знам.
В Брентуд седеше на полицата
до "Наградата на публиката".
Да. Докато реша
къде би искал да разпръсна праха му.
Сега е моментът.
Защото пак участвам в ситком, нали така?
Щом стъпих в студиото, Джейн,
се сетих за Мики.
Ето го и него.
Любимият му филм беше заснет там.
Ето го. Органайзърът казва да се връщам, минал е един час.
Здравей, Синтия!
Здравей, миличка! - Получих съобщението ти.
Извинявай за забавянето, но файлът ти е пред мен.
Чудесно, добре.
Да, търся праха на Мики.
В урна ли е?
Не, не е в урна. Не.
В черна лакирана кутия е, малка.
С инкрустиран тюркоаз.
Лично я проектирах.
Добре. - Да.
Във второто съобщение каза, че си проверила личните си кашони?
Да. - Може ли да е в професионалните ти?
Не, не. Мики не може да е в професионалните.
Личните. - Сигурна ли си?
Защото имам опис на всичко
и нямам човешки останки.
Добре, няма да пише "човешки останки", нали така, защото...
Мики е, затова...
Повтаряш "Мики", нямам нищо с надпис "Мики".
Сигурна ли си, че не е в професионалните?
Повтарям: Мики не може да е в професионалните.
Мики е в личните.
Бих дошла до теб, но ти си в Кълвър Сити,
а аз - в Маунт Олимпъс.
Да, добре, далече е. Да? - Да.
Да. - Ще ти изпратя пидиефа.
Добре, благодаря ти, кукло. Хубаво.
Благодаря. Чао! - Да, добре. Чао!
Напразно ти благодаря.
Петнайсет хиляди долара да преместиш някого и да пратиш пидиеф.
Благодаря.
Знаете ли какво? Май... Да. Трябва да започна отначало.
Нали така? Не може да съм загубила Мики.
Нали така?
Стига, че не можах...
да бъда с него в болницата.
Помните, КОВИД?
Не ни пускаха, не можеше свиждане...
Не ме пуснаха.
Не исках да е там сам и болен.
Боже!
Знаете ли? Хайде...
Ще го намерим. - Не, не мога...
Не мога да прекарам и минута повече тук.
Друг ден ще го направим, няма нищо.
Ще вземем перуките и тръгваме.
Много ми идва. Нали така?
И тук е...
направо хладилник.
Екипът сигурно замръзна. Хайде!
Заради тях. Вземи...
Всичките ли? - Взех ги.
Благодаря, Джейн. Добре, да.
Тръгваш ли? Хайде...
Първа репетиция с костюми.
Не може да кажеш, че не съм отборен играч.
Боцка.
Не ти виждам очите. Махни шапката.
Готово. - Добре, готови сме да започнем.
От края на телефонния разговор,
преди влизането на племенника.
И начало!
Лельо Бет!
Бо! Виж се само!
Може ли след секунда?
Трябва да се изпикая след голямата бира в Майанус, Кенектикът.
Боже! Вярно ли има такъв град?
О, да! Лори дори си взе тениска от паркинга за тирове.
Лора? Коя е Лора? - Аз съм Лори.
Л-О-Р-И. С "И", не с "А".
Лори. - Не сме на викторина, скъпа.
Грешка. Не.
Извинете. - Джош.
Скапани камери.
Добре, край.
Къде е тениската с "Майанус"? Най-хубавата ми шега.
Край. - Къде е?
Съжалявам. Аз...
О, не! Габриел е.
Не е виновна тя. Художникът по костюми не беше съгласен.
Искаше да е "секси, развлечена".
Написах: "Тениска с надпис "Майанус" и къса пола".
Да, ами... - Хайде да се махнем, а?
Добре съм. Най-добрата ми шега.
Казах му, че ще искаш да я видиш, да.
И какво? Не му пукаше?
Нямало да слуша актьори.
Не, мамка му! Уволнен е.
Джош, успокой се. - Къде са костюмите?
Джош, няма да го правим за това шоу.
Шоуто не става без "Майанус".
Някой да ми каже къде са костюмите? - Сериозно, успокой се.
Не! Съжалявам! Няма!
Достатъчно трудно е.
Тук е.
Къде? - Ето там.
Добре.
Зад океана.
Не виждам надписа! Съжалявам. Не го виждам.
Шегувате се.
Къде? - Зад кулисите.
Да, чудесно. Тази.
Добре. За "преди" и "сега"?
Това е "преди". Не виждаш ли косата?
Добре. А тази снимка?
"Преди" или "сега"? - "Преди". Мисля.
Невероятно е, че не съм се променила, а?
Да. - "Преди".
Каква музика? - Нещо модерно.
Ясно.
А какво е това красиво нещо? - Кое?
Боже мой! Ето го.
Джейн. Това е Мики.
Да, разбира се. Сложих го при хубавите перуки.
Виждаш ли тюркоаза? Помниш ли?
Това беше медальонът му.
А това... Помниш ли връзката му?
Разбира се. - Така ли? О!
Браво на теб!
Да.
Е, скъпи Мики,
ще ми се да беше тук.
Но защо да искаш луната, щом имаме звездите?
Да. Добре.
О, Мики! Мики, Мик, Мик, Мик.
Сбогом, приятелю!
Лети!
Само за твое сведение, верният цитат е:
"Да не искаме Луната, имаме звездите".
О! Това е моят вариант.
Какво правите горе? - Свършихме.
Слизаме.
Джейн, засне ли го? - Да, беше страхотно.
Да. Добре. - Слезте незабавно, ако обичате.
Да слизаме. - Незабавно!
Да. - "Незабавно" незабавно.
Слизаме. Остави мегафона. Метафон. Мегафон.
Площадката е само за служители.
Не беше ли идеално?
Идеално отвсякъде. - Полетя навсякъде.
Красота. - Видя ли?
Като мъгла. - Добре.
Да. Какво стана? - Съжалявам.
Чадърът се закачи... - Добре.
Хубаво. Добре съм.
Не беше ли идеално? - По-добре от това няма накъде.
Бляскаво. - Да.
Искрящо.
Още има искра.
Превод: Anna Hristova