PRIETENI ZÂMBITORI SEZONUL 3, EPISODUL 10
- Pim, uită-te la asta! - Ce e?
Uită-te!
Charlie, de ce mi-ai arătat asta? E îngrozitor!
A fost complet zdrobit, nu-i nebunie?
Nu ştiam că asta i se poate întâmpla unui om.
Nu vreau să văd asta, urăsc că acum am imaginea asta în cap.
- Mi-e rău, e atât de nasol. - Nu, Pim!
Motivul pentru care ţi-am arătat asta e unul educativ.
Nu simt nicio plăcere să-ţi arăt astfel de chestii.
- Serios? - Da.
Acum ştii să nu mergi niciodată la o fabrică din China
şi să-ţi bagi capul într-o maşină uriaşă de zdrobire şi să fii tras în ea
şi să devii o clătită. Acum ştii să nu faci asta.
Cred că e oarecum adevărat.
Mulţumesc, Charlie, mersi că ai grijă de mine.
Da, nicio problemă.
Mi-am terminat treaba mai devreme, ies la o întâlnire.
Ce romantic, sigur eşti entuziasmat!
Nu prea-mi pasă, am devenit insensibil la ele, e doar o rutină.
Băieţi, tocmai am omorât dragonul!
Suntem salvaţi, fir-ar al dracu'!
Serios?
Nu, nu chiar, glumeam.
Voi chiar aveţi o treabă...
- Sunteţi bine, domnule Boss? - Da, sunt bine.
Voi trebuie să-l ajutaţi pe unchiul lui Charlie să zâmbească.
Super! Pim, în sfârşit îl cunoşti pe unchiul meu.
Am vrut mereu să-l cunosc, după toate poveştile tale despre el.
Apropo, domnule Boss, nu trebuie să faceţi o glumă
de fiecare dată când ne daţi un job.
Ştiu.
E cineva?
Unchiule Bilbert?
La naiba, nu credeam că ajungeţi atât de repede.
Stai să mă îmbrac!
Intraţi, fir-ar să fie!
Unchiule Bilbert, a trecut ceva timp...
Nu v-am chemat la taclale, trec direct la subiect.
Mor şi mai am o zi de trăit.
- Ce? - O să plângi, frate?
Singurul motiv pentru care te-am chemat e că m-am gândit
că, fiind clovn sau ce eşti tu, ai putea să-mi faci ultima zi una bună.
Bună ziua, domnule, mă numesc Pim.
Îmi pare foarte rău că aţi primit această veste groaznică,
dar promit că eu şi Charlie vom face orice este nevoie
ca ultima dvs. zi să fie una frumoasă!
Absolut. Şi, apropo, nu plângeam, chiar am ceva în ochi.
Bine, să pornim la drum!
Poate ar trebui să vă îmbrăcaţi mai întâi.
Stai să fac pipi rapid!
- Salutare. Eşti Natasha? - Eu sunt.
Şi tu trebuie să fii Allan?
E plăcut, în sfârşit, să asociez o faţă numelui.
Când am văzut poza ta cu peştele pe profil,
am ştiut că trebuie să te cunosc.
L-am prins cu mâinile goale.
Îmi plac bărbaţii care se descurcă cu un peşte mare, ud şi zbătându-se.
- Vin? - Sigur.
- Deci, îţi place vinul? - Doar roşu. Cea mai sexy culoare.
Dar eu sunt roşu...
Trebuie doar să intraţi acolo şi să întrebaţi de un tip pe nume Zip.
El are pastilele mele. Înţeles?
Pastile pentru că mori sau...
Când zic sari, tu întrebi cât de sus, băiete! Acum pleacă! Hai, mişcă!
Bine, glumeam doar. Mergem să le luăm, Pim. Hai!
- Ce dracu' vreţi? - Am venit să luăm nişte pastile.
Cine v-a trimis, nenorociţilor? Cine v-a trimis?
- Bilbert! Un tip pe nume Bilbert! - Aşa, el v-a trimis?
Credeţi că sunteţi deştepţi? Crezi că eu sunt prost?
- N-am spus asta. - Eşti deştept?
Bine, atunci spune-mi! Ce mama dracu' e ăsta?
Cred că e creierul tău, omule.
L-aş băga la loc în cap, dacă aş fi în locul tău.
Du-te naibii! Nu-mi spune mie ce să fac, nenorocitule!
- Gata, ţi-am luat pastilele. - Dă-mi-le, dă-mi-le!
- Stai! - E în regulă, Pim.
- Aşa face unchiul meu. - E doar o schemă!
Condu, nenorocitule! Condu!
Stai! Jos! Stai!
Charlie, aşa ar trebui unchiul tău să-şi petreacă ultima zi pe Pământ?
E un parc frumos în apropiere unde am putea merge.
Normal, omule, asta e ceea ce vrea să facă. Uită-te la el!
Locul ăsta e de rahat. Nici nu mi se scoală.
Ţi-am spus să ţii câinele ăla nenorocit!
Trebuie să plecaţi. Nu sunt permise animale aici.
Mor, omule! Fac ce vreau, la naiba!
Hai, urcă în maşină, să mergem! Fugi! Hai, să plecăm de aici!
- De ce ai scuipat pe el? - Hai, porneşte maşina!
Hai, plecăm!
Da! Mai dă-mi 20, idiotule.
Bine, poftim, e ultima mea bancnotă.
Charlie, ascultă, ştiu că a fi bolnav în fază terminală e stresant,
dar nu cred că e o scuză bună să te trateze aşa.
Nu, omule, e în regulă, aşa e el mereu, doar se distrează.
Nu, la naiba!
De ce dracu mi-ai dat o bancnotă ghinionistă, Charlie?
Toată lumea să stea nemişcată! Sunteţi toţi arestaţi
pentru că puneţi creaturi 3D amuzante să se bată între ele!
- E o noapte atât de frumoasă! - Aşa e.
A apărut Luna.
- Îmi place să mă plimb cu tine. - Şi mie.
- Vrei să dansăm? - Bine.
Opreşte-te, opreşte dansul ăla oribil! Eşti jalnic!
- Dansezi groaznic! - Bine, scuze.
Am un plan despre cum să ieşim din încurcătura asta.
Voi rămâneţi aici şi luaţi vina asupra voastră,
iar eu mă duc înapoi la barca mea, mă dezbrac, fumez nişte salvia
şi mă uit la Al Doilea Război Mondial în color. Ce ziceţi?
- Da, cred că am putea face asta. - Nu, nu facem asta.
Omule, nici eu nu vreau să ajung la închisoare,
dar el moare, trebuie să-l facem fericit.
Ce? Nu mor, chiar crezi asta?
Doamne, a fost o farsă, idiot nenorocit! Eşti atât de prost!
- Ce? - Poartă-te mai frumos cu Charlie!
E singura persoană care te suportă.
Acum ai făcut-o. Tocmai ai trezit bestia!
- Unchiule Bilbert, opreşte-te! - Taci, Charlie!
Bestia trăieşte în mine!
Am spus stop!
Bravo, Charlie! Ai reuşit. În sfârşit, ai reuşit.
- Ce? - Cum adică ce?
M-ai înfruntat. Adică, timp de 30 de ani,
te-am lovit, te-am scuipat şi te-am tratat ca pe un nimic
ca să te fac să te aperi singur.
Cine s-ar fi gândit? În sfârşit, ai făcut-o.
Stai, dar chiar ai făcut chestii rele.
- Te-am văzut făcându-le. - Da, ai scuipat acid pe cineva.
Cred că am un mod ciudat de a spune "te iubesc", Charlie.
Şi eu te iubesc, unchiule Bilbert. Ce altceva aş putea spune?
Hai aici, omule!
Bine, primiţi un avertisment. Sunteţi liberi să plecaţi.
- Super! - Nu şi tu.
Tu vei rămâne aici pentru mult timp.
Nu, nu înţelegeţi. Doar mă testa tot timpul.
Nu, nu ne pasă de asta. El e "Hărţuitorul din Cincinnati".
Încercăm să-l prindem de 20 de ani.
Făcea şi asta parte din test sau era...
Nu, asta era ceva mai personal, o chestie pe lângă.
N-am mai întâlnit pe nimeni ca tine.
Eşti prima persoană care îmi dă fluturi în stomac.
Îmi place stomacul tău.
Încetează!
Ce zi ciudată, omule!
Măcar l-ai cunoscut pe unchiul meu!
- Ce zici de asta? - Da, presupun că da.
Apropo, ce vrei să facem cu câinele ăsta?
Mă gândeam şi eu la asta. Poate îl ducem înapoi la birou
şi Glep poate să-l călărească sau ceva, nu ştiu.
Întoarce-te!
Doamne, Natasha, nu!
- Domnule administrator? - Fir-ar, iar mi-a fost dejucat planul!
Blestemat să fii, planul meu genial e ruinat!
De ce ai făcut asta? Credeam că ai murit.
De ce te-ai prefăcut că eşti o femeie frumoasă?
Ştii de ce, Allan. Ca să petrec timp cu tine din nou!
Şi aş fi scăpat de data asta, dacă nu era câinele ăla nenorocit!
- O să te omor! - Ne mai vedem, Allan!
Până data viitoare!
Allan, eşti bine? Ce s-a întâmplat?
Întâlnirea mea s-a dovedit a fi administratorul blocului, m-a păcălit
şi mi-a provocat o erecţie.
Nu trebuia să spui ultima parte, omule, puteai s-o omiţi.
Charlie!
Uite, m-am gândit mult la ce ai spus zilele trecute
şi da, ai dreptate, omule.
De acum o să fiu normal. Gata cu glumiţele!
- Batem palma? - Da, sigur.
- Ce e asta? - Te-am prins, Charlie!
N-o să mă opresc niciodată din glume şi din a face prostii!
Goblin surprins pe cameră!