TÁBOR TŘÍSKOV
SERIÁL NETFLIX
Tábor Třískov,
letní domov náš.
- Na katapultování, z praku střílení. - Rakety tady sviští!
Táborníci bouchají,
vzduchem lítají,
všude naráží!
Lukostřelba, vybika, tenis… Je to absurdní!
Ruďák, Stella, Bombas, Žluťas!
Pozor, rychle tas!
Celý život budeš vzpomínat
na tohle střelené léto!
Jednou v roce to Třískov fakt rozjede.
Říká se tomu Šplouchagedon.
Je to nejúžasnější den léta.
Žluťasi, čepici a ručník. Bombasi, lopatu.
Pohyb, lenochodi.
Co říkáš? Sportovní Žluťas? Nenucený? Ležérní?
Vykopu tu největší jámu v písku!
Sjedu vlny, co vyvolá Terrence.
Tobogán!
Pojďme se vyšplouchnout.
Kontrola chatky!
Špína!
Nechutné!
Někomu ananas na pizze chutná.
- A co má být tohle? - No, těžko říct.
Takový hnus jsem ještě neviděla.
Vy tři se Šplouchagedonu nezúčastníte,
dokud nebude chatka čistá a vymetená!
A už jsem řekla!
Lynette, obě víme, že jsou nechutní…
Ale co jít na Šplouchagedon a uklízet potom?
Zůstanete tu všichni čtyři, ta chatka se bude lesknout.
A tím myslím lesknout!
Ale já sem ani nepatřím!
To není fér.
To teda opravdu není!
- Takovou nespravedlnost nesnesu! - Určitě je pryč. Vyplížíme se ven.
Uklidíme, a pak půjdeme na Šplouchagedon.
No tak. Uklizením uznáme, že má pravdu
a že jsme banda povalečů.
A není to tak?
Jasně! Na Šplouchagedon se prokopeme.
Lynette nezjistí, že jsme pryč.
Ruďák!
- Začněte kopat! - Bombasi, nohy prosím.
Fakt kreativní, ale je to náročnější než úklid.
Musíš věřit instinktům.
Instinkt mi říká, že to nedopadne dobře.
Prokopem se k Šplouchagedonu.
Prokopem se, prokopem.
Prokopem se k Šplouchagedonu.
Prokopem se, prokopem.
Počkat. Trvá to moc dlouho!
Jasně, Bombasi, měl bys vybuchnout!
Tak jo, jdu na to.
- Tak, dokázal jsem to? - Ne, ale nevadí, chtěl jsem… Baf!
No tak Ruďáku, to není hezký.
Proč mu nedáš pokoj? Baf!
Omlouvám se.
Zkusili jsme to. Pojďme uklízet.
Počkat. Není důvod uznat porážku.
Musíme jen použít hlavu.
Jestli někdy byla moje chvíle, je to tahle.
Prosím tě. Uhni.
Stello, líbí se mi, jak používáš hlavu. No tak.
Fajn, podle mých výpočtů už bychom tam měli být.
Výpočtů?
Počítám…
Povědomá štiplavost hnijících rostlin,
trochu uleželá.
Je to voda z jezera!
Sedm, osm, to beru, kdo nás dostal k jezeru?
Ruďák, jo!
No tak, hoši, obdiv není třeba. Víme, kdo nás dostal na Šplouchagedon.
Dobře, měl jsi pravdu. Já se pletla.
Jo, chutnala povědomě.
- Vypadá to jako chlapecké záchodky. - Stello, tady asi nesmíš být.
Já nás sem nezavedla. Já říkala, ať uklidíme.
- Jen drobný zádrhel, jinak to jde dobře. - Poslechni Ruďáka, nikdy se neplete.
- A když ano, nakonec má pravdu. - Jo, vždycky mu to vyjde.
Nevhodné.
Šestkrát, sedmkrát, kdo je nejlepší kamarád?
Ruďák, jo!
Stello, chceš nějaký ruďácký fanouškovský předmět?
Co rukavice „Já srdíčko Ruďáka“ nebo podepsané tričko?
Možná Ruďákův opalovací krém?
Nemyslíte, že to vyjde, že ne?
Mám Ruďáka ráda, ale neví, co dělá.
Ale my ho přitom vždycky posloucháme.
Slepě mu věř. Tak to chodí!
Jsme kamarádi už od vylíhnutí, ale hloupý nápad je hloupý nápad.
A já už toho mám dost!
Stello!
Stello, vydrž, hned jsme tam!
Žluťasi, ručník!
Už jdu!
Koukejte, surfuju na lávě!
Máte štěstí, že umím surfovat.
Štěstí? To byla součást plánu.
Ruďák!
- Chtěla jsi surfovat, ne? - No, jo.
A nezasurfovala sis?
- Jo. Ale… - No tak, uznej to. Zmákl jsem to.
Jo, to ještě uvidíme.
Raz, dva, tři, kdo je tady nejlepší?
Ruďák, jo.
Pomozte mi zatlačit.
Kde to jsme?
Pět, čtyři, tři bestie, kdo tu ještě žije?
Rouge, jo!
Pořádné zařvání pěkně protáhne plíce.
Jsem Rouge.
Co tady děláte?
Jdeme na Šplouchagedon, ale ztratili jsme se.
To je ale náhoda. Taky tam jdeme.
No, zvládli jste to, mon ami.
Jste přímo pod jezerem.
Jak dlouho už tady jste?
Tak schválně, řekl bych, že asi 40 let.
Spadli jsme do šachty. Od té doby tu trčíme.
Vypadá to špatně, ale nakonec mi to vždy vyjde.
Páni, to zní povědomě.
Každým dnem už budeme na Šplouchagedonu. Jen vymyslet, jak se dostat ven.
My? Kdo my?
Moji nejlepší kamarádi! Věří mi!
Není to tak, mes amis? Flouťasi, Tombasi, Ello, řekněte bonjour!
Jak jsi nám to rozmlouvala, měla jsi pravdu.
Takže to uznáváš! Bum!
Říkám, že je po nás.
- Stejně jsem vyhrála. - Ale ne, Ruďák nás zachrání.
Jo, zvládne to.
Jo, tak tohle nezvládnu.
Mrzí mě, že jsem nás nedostal na Šplouchagedon.
- Měli jsme poslechnout Stellu. - Co to plácáš?
Jo, bylo to boží. Jsi génius!
- Jsem? - Je?
Jo, jak jsi přiměl Bombase vybuchnout, vznikl pak ten nejlepší tobogán.
A já si skvěle zakopal. A Stella surfovala na lávě.
Tak tohle jsem nečekala. Všechno se leskne!
Ti dva měli pravdu, nakonec ti to vyšlo.
- Díky, Stello, asi jsem boží. - Ruďák!
Já říkal, že se na Šplouchagedon dostaneme, mes amis!
Překlad titulků: Tomáš Slavík