TIKKUPUUN LEIRI
NETFLIX-SARJA
Leiri tikkupuun
Kesäkotomme
Katapultti, ritsa, ilmalento
Puiden läpi sinkoutuu
Mihin kuula paiskautuu
Korvissa viuhuu
Paikat romuttuu
Jouset, polttopallo, tiputennis Järjen vei
Hei, Red, Stella, Pommi, Sakke Vauhtia, varo, väistä!
Muistot jää loppuelämäksi
Angry Birdsin hurja kesä
Kutsu esiin sisäinen soturisi.
Venytellään joka raaja.
Tehkää yhteistyötä, takareidet.
Vanukasta!
Vanukasaika.
Vanukasta!
Täällä näin!
Vanukasta, Red!
Ja Pommille!
Täältä tulee, Stella!
Miksi käy aina näin? Poikaset jäivät taas ilman.
Venla ei tee sitä tarpeeksi. Mikä siinä on vaikeaa?
Hei, Rod. Olen samaa mieltä.
Entä jos korjataan asia?
Mekö? Yhdessäkö?
Löitkö pääsi? Ja nimi on Red.
Raivostumisesi liikutti minua syvästi.
Saanko kertoa salaisuuden?
Mieluummin ei.
Poikasena… -Okei sitten.
En saanut vanukasta. -En minäkään.
Älä kuuntele! Se on aivan surkea idea.
Liehusiipihän halveksii meitä.
Meillä on ollut erimielisyytemme.
Mutta vanukas jos jokin yhdistää meidät.
Rakastan vanukasta ja pilviä, sukkia ja vanhoja hammasharjoja.
Red, et kai kuuntele tuota roskaa?
En.
Mutta vanukas on päivän tärkein ateria.
Kävele kanssani.
Mi casa es su casa.
Mieletön mökki. Miten sait kaikki tavarat?
Vedin pyrstösulista. Saan aina tahtoni läpi.
Niin. Se on huonoin piirteesi.
Aivan. Rod, kuten sanottua tämä on vaivannut minua tovin.
Kokosin tarpeet keittiömurtoon,
jotta poikaset saavat vanukasta.
Lentolasit, radiopuhelimet, soodakone.
Mitä varten se on?
No, soodaa.
Vain yksi palanen puuttuu.
Sinä ja ystäväsi.
Miksi me?
Minä olen häirikkö.
Sinun apuusi voi luottaa.
Poikaset kaipaavat sankaria.
Minä kaipaan sankaria.
Joten…
Tuohon jäi vähän.
Oletko mukana, Rod?
Nimeni on Red. Ja joo, tehdään se.
Miten livahdamme leiriltä? -Näillä.
Siistiä! Näköisnuket.
Ilmeeni tosin on aika outo.
Jousiammunta on kivaa!
Napakymppi!
Hän elää!
Ilouutinen! Luulin, että menetimme sinut.
Olisinpa nähnyt Liehusiiven ilmeen, kun sanoit suorat sanat.
Niin! Koska hän on aina ilkeilemässä.
Kuten silloin, kun jämähdit liukumäkeen ja hän näytti pyllykuvasi kaikille.
Tämä kuulostaa hullulta… Mitä sanoit pyllystä?
Liehusiipi on törppö.
Mutta hänen avullaan saamme vanukasta poikasille.
En luota häneen. -Mutta minä luotan Rediin.
Hyvä on. Miten teemme sen?
Näillä.
Näyttää ihan sinulta.
Saimme kaiken tarvittavan.
Todellakin! Tunnaria myöten.
Kuunnelkaa!
Meinasitteko ampua vai ette?
Valmista?
Joo!
Liehusiipi teki mitä lupasi. -Ehkei hän olekaan…
Älä sano. Älä ajattele.
Ladataan kanuuna täyteen vanukasta.
Homma hoidossa!
Vähän tätä, vähän tuota.
Tilkka tätä. Vielä loraus tätä.
Liioittelimmekohan? Se taisi suuttua.
Eiköhän se siitä.
Ainakin poikaset saavat vihdoin vanukasta.
Mitä täällä juonitaan?
Kiinni jäimme.
Kas vain, Rod jengeineen vanukastykin kimpussa.
Mitä? Ei! Idea oli sinun.
Hän oli mukana. Toteutimme vain hänen ideansa.
En välitä, kenen idea oli.
Olette vanukaskiellossa koko loppukesän.
Ei vanukasta? Kamalan itaraa. -Enpä tiedä. Toivoin aina kitaraa.
Luulin oikeasti, että Liehusiipi paransi tapansa.
Ja silti… -Varoitimme.
Mutta käskit luottaa sinuun. Nyt en voi lopettaa!
Tämä kirpaisi, Red. Ja kovaa.
Annan Liehusiiven kuulla kunniansa.
Kiitos.
Hei, tikkupuulaiset! Ilmoitusasiaa.
Liehusiipi! On aika paljastaa juonesi.
Liehusiipi huijasi meitä murtautumaan keittiöön -
ja laverteli meistä Venlalle.
Kyllä. Se meni tismalleen niin.
Siinä se tuli! Hän myönsi kaiken.
Hän junaili meidät vanukaskieltoon koko kesäksi.
Nyt vanukasta jää yli yy, kaa, koo, neljälle poikaselle.
Ja niin järjestin poikasille vanukasta.
Liehusiipi!
Ihan sama.
Sinä voitat. Päästä minut tuskistani.
Ei! Mitä sinä teet?
Elämässä on paljon nähtävää. Pilviä, sukkia ja sellaista.
Ei kiinnosta. En tahdo elää Liehusiiven maailmassa.
Jos vaadit. Taitaa olla vanukasaika.
Olit oikeassa tykistä, Sakke.
Se todella suuttui. -Se kaipasi halia.
Pakko myöntää, että sinulla välähti. Oikeus toteutui.
Tärkkelysoikeus.
Siitä puheen ollen…
Hän murtautuu kuorestaan.
Jep. Ja palaa etuoikeutetuksi törpöksi. Mutta poikaset saivat vanukasta.
Tuli kiitosta tai ei, hoidimme homman.
Ja niinhän sankarit…
Ei voi olla totta!
Mitä? Lipaisin vain.
Tekstitys: Katariina Uusitupa