-== [ www.OpenSubtitles.org ] ==-
E decembrie și oamenii se bucură de plaje.
- Sunt 45 grade Celsius... -Gheața topită dezvăluie un preistoric...
Proteste împotriva schimbărilor climatice...
Creșterea nivelului apei duce la milioane de refugiați climatici.
... echipa de cercetare în Antarctica.
Gheața topită dezvăluie un preistoric și bine conservat...
...doctorii, un fel de epidemie virală necunoscută.
** COVID-21: VIRUS LETAL **
Haosul se răspândește în orașe.
Experții au numit necunoscutul coronavirus, Covid-21.
S-a răspândit în toată țara.
... cu simptome precum confuzie, convulsii, inflamații și isterie.
- Țara se afla în stare de urgență. - Trei spitale sunt acum în carantină.
Autoritățile au înconjurat zona fără alte explicații.
Este Covid-21 in toate orașele.
Populația cere o soluție.
O pandemie globală.
Refugiații vin continu și guvernul încearcă să-i rețină...
Medicii care ajută nu știu...
- Încearcă să scape din orașe... - Haosul se răspândește în orașe.
Autoritățile au înconjurat zona fără alte...
Efectele ciudate ale coronavirusului se răspândesc în toată țara.
Trei spitale au fost puse în carantină.
OMS recomandă izolarea. Contactul fizic este interzis.
... simptomele pot fi confuzie...
Răspândirea noului coronavirus îngrijorează OMS.
-... pentru a asigura drepturile civile... - Legea marțială a fost declarată...
Mărturiile supraviețuitorilor sunt înspăimântătoare.
Violența s-a răspândit necontrolat.
Guvernul declară legea marțială.
-E cea mai mare pandemie din istorie. - O pandemie globală.
Ei încurajează nesupunerea, pe rețelele de socializare.
Nu știm ce se întâmplă cu cei infectați.
- S-a răspândit în toate orașele. - Violența se răspândește.
Guvernul recomandă economisirea apei.
Poliția nu îi poate opri. Intervine armata.
-... economisiți apă. - Închideți ușile și ferestrele.
- Dumnezeu să ne binecuvânteze. - Virusul se răspândește rapid.
Comunicațiile s-au prăbușit.
Evitați spitalele și locurile unde se găsește infecția.
- Evenimente se repetă în orașe. - Suntem în război cu virusul.
... în carantină. Autoritățile au înconjurat zona fără explicații.
E cea mai mare pandemie din istorie.
Trebuie să facem niște sacrificii pentru binele omenirii.
Ce se întâmplă?
Bine, bine. La revedere.
Charlie! Haide.
tradus și adaptat: indarosa sub-0217-11'21, 29.01.'21 PREMIERA subs.ro
... activiștii se s-au legat în fața clădirii și cer răspunsuri.
Ei protestează împotriva legii marțiale.
Răspândirea noului coronavirus îngrijorează OMS
care s-a întrunit de urgență.
Ne confruntăm cu o pandemie globală.
Acesta este un anunț oficial.
Este interzisă adunarea în locuri publice.
Legea marțială a fost declarată în toată țara.
Drepturile civile au fost suspendate pentru a garanta securitatea...
...interdicția de a ieși pe stradă se aplică în continuare.
Guvernul recomandă economisirea apei și stocarea alimentelor.
Dr. Allyson, un epidemiolog și expert în coronavirus, tocmai a aterizat.
Ce naiba...
Ce naiba se întâmplă?
Ce naiba?
La dracu '!
Da.
Da, domnule. Vin.
Da.
Da, am înțeles. Da, domnule, vin.
I-ai schimbat scutecul?
- Ce s-a întâmplat? - Trebuie să plec.
-Nu, Canum. Ai promis. - Este o alarmă globală.
Lasă-i să sune pe altcineva.
Mama vine și te ajută cu cel mic.
Haide.
La dracu'! În filme funcționează întotdeauna.
Doamne.
Bine.
Oh, țigări. Fumatul ucide. Bine de știut.
Astea le iubesc. Miros atât de bine.
- Faza unu s-a încheiat, domnule. -Canum, tu și echipa trebuie să escortați...
... cercetătorii la laborator cât mai curând posibil.
Lucrurile se complică repede aici.
Da, domnule.
- Oprește rahatul ăla. - Haide, te crezi încă în armată.
Aici nu e Afganistan. Relaxează-te până când ajungem acolo.
-Ce naiba e aia? -Un accident de mașină.
- Îl raportez prin radio. Nu opri. - Nu oprim?
Nu. Continuă.
-Bine, șefule. Este în regulă. -Lovecraft pentru Eco-base.
-Poți să ne auzi? -Ce se întâmplă?
- Am pierdut contactul. - Ce naiba!
-Nu am văzut-o. -Ce?
-O fată? -Poate de la accident?
Probabil.
Conducem pe lângă ea și continuăm, nu?
- Nu, oprim. -Dar avem ordinele noastre.
Fără oprire în nicio circumstanță și fata este "nicio circumstanță"
O vom raporta când vom avea din nou acoperire radio.
- Știi că nu pot. - Haide.
O luăm și o ducem în siguranță.
Ne oprim să luăm un supraviețuitor al accidentului auto.
-Ce se întâmplă? - Ea merge cu noi...
...până când va fi în siguranță. E o fată în mijlocul drumului.
A spus că este o fată?
- Bună. - Alo.
Ești bine?
Opriți-vă!
Acesta este un convoi militar! Nu te apropia! Deschidem focul!
Opriți-vă!
-Trage! - E bolnav.
- Opriți-vă! - Ambuscadă!
Ambuscadă! Înapoi la mașini!
De ce ne atacă?
Ce naiba li s-a întâmplat?
Ce se întâmplă? Ce se întâmplă?
Te putem ajuta?
Înapoi la mașină! Repede!
Ce naiba s-a întâmplat acolo?
-Ce erau ăia? Mușcau, le-ai văzut ochii? - Lasă întrebările pe mai târziu, Johnson.
Întreaga unitate. I-am pierdut pe toți din cauza nenorocitei de fete și a ta.
- Taci, soldat. Avem o misiune. -Cea pe care tocmai ai distrus-o?
Nu s-ar fi întâmplat dacă nu i-ai fi trimis după fată.
-Stop. - Ce facem acum, căpitane?
Acum taci și ține ochii deschiși. Trebuie să plecăm de aici.
Încerc să iau legătura prin satelit.
Lovecraft pentru Eco-base, răspunde.
Situația este critică, domnule. Convoiul nostru a fost atacat.
Am pierdut întreaga unitate. Avem nevoie de întăriri.
Suntem în alertă maximă. Este o urgență biologică globală...
Finalizează misiunea. Nu aștepta întăriri.
Misiunea a eșuat, domnule. Am pierdut pe toată lumea.
- Inclusiv cercetătorii științifici. - Negativ.
Senzorul biologic al dr. Allyson e activ. La aproximativ 15 km vest de tine.
Găsește-o. Este cea mai mare prioritate.
Doar ea poate opri infecția.
- Ascult. - Protejați-o și duceți-o la laborator.
Pierd semnalul.
- Efectuați misiunea. -Domnule? Domnule?
-Nimic. -Ce facem acum?
Avem o misiune.
La naiba!
- Ai fost mușcată? -Nu, nu trage.
I-ai adus pe acești sugători de sânge în teritoriul meu.
Haide, trebuie să plecăm de aici.
Haide!
Cred că i-am pierdut.
Cine dracu ești tu?
Numele meu este Allyson și sunt biochimist.
Doar de ce aveam nevoie. Un alt nenorocit de om de știință.
-De ce faci pe momeala zombie pe aici? -Mă îndrept spre vest.
Am o misiune. Ai un telefon? Trebuie neapărat să sun.
Te referi la aparatul ăla prin către te spionează guvernul? La dracu, nu.
-Serios? Cine nu are mobil? -Da serios, și taci dracu' din gura.
Bine? Altfel ne vei ucide.
Să plecăm de aici. Vino.
- Asta nu e de bun augur. -Deci, pe al cine l-a ucis?
Cățeaua aia isteață?
În niciun caz. Și unde sunt rămășițele ei?
A mai fost cineva aici.
-Unde mergem? -Am o cabană securizată...
... unde pot aștepta să treacă. Am mâncare și arme din belșug.
Eu acolo mă duc. Nu știu unde te duci tu.
Ei bine, spre vest. Ce este acolo?
Trebuie să ajung la Baxton. Bine?
-Baxton? Nu poți ajunge de aici. -De ce?
Pentru că trebuie să treci prin Oats și prin Oats nu poți.
Acolo abundă de acei sugătorii de creier.
Ca în toate celelalte orașe.
Orașele sunt ca niște incubatoare pentru nenorociți de sugători.
Poate pot ocoli?
Nu poți să faci asta. Nici pe la sud, nici pe la nord.
Este imposibil.
Ești sigur? Trebuie sa ajung acolo. Va trebui să încerc.
Evident, nu asculți. Am crezut că tu ești omul de știință?
Nu poți ajunge acolo. E prea departe și sunt prea multe orașe.
Trebuie. Nu înțelegi. Am studiat virusul în ultimele săptămâni.
Este posibil ca efectele să poată fi reversibile.
Efecte reversibile? Despre ce vorbești?
Am văzut primul caz acum două luni.
Știi că gheața se topește?
Niște rămășițe preistorice au fost descoperite în Antarctica
și cercetătorii le-au examinat.
Unii dintre cei mai buni oameni de știință din lume, au fost acolo
să studieze rămășițele și trebuie să fi intrat în contact cu ceva.
Un virus latent, care a supraviețuit la temperaturi extrem de reci.
Deci cercetătorii tăi sunt responsabili pentru că ne e supt creierul?
Asta spui? De ce mă nu surprinde?
Am spus doar că virusul a fost găsit deoarece gheața se topește.
Ascultă. E important să știi că e răspândit prin fluidele corporale
și că poate controla orice are un sistem nervos central.
Chiar dacă inima nu mai bate. Da...
Începe cu sângerări la ochi, gură și nas.
Si temperatura crește și ei devin agresivi și incontrolabili...
Chiar dacă inima nu mai bate? Nu prea înțeleg.
Știu cum sună, dar i-ai văzut cu ochii tăi.
M-am săturat de acest rahat și de tine, ca să fiu sincer.
Nu mă asculți. Trebuie să ajung la Baxton.
- Eșantioanele originale... - Prea periculos.
Sunt în laboratorul din Baxton. Pot vindeca acești monștrii. Te rog.
Taci.
Iți spun ce putem face... Cabana mea e de cealaltă parte a muntelui.
Te voi ajuta să ajungi acolo. De acolo, faci o zi pe jos până la Baxton.
Îți pot arăta niște cărări.
Dar asta este sinucidere.
Și trebuie să stai departe de orașe. Bine?
Orașele sunt moartea, iubito. Sunt moartea.
Și atât? De ce nu mă asculți?
- Pot opri asta. - Baftă, domnișoară. Nu merg cu tine.
- Numele meu este Allyson. - Eu nu merg cu tine, Allyson.
Ești enervantă. Bine.
Dacă vii cu mine, există două reguli:
Regula numărul unu: Nu mă supăra.
Regula numărul doi: Ferește-te de cei slăbănogi.
Sunt niște prefăcuți nenorociți.
Sunt extrem de sensibili la tot felul de...
... stimuli vizuali și auditivi.
Cu alte cuvinte: dacă faci zgomot, ei vin după fundul tău.
E clar?
Bine.
-Ce este asta? -Ce naiba fac?
Mănâncă animalul ăla de viu.
Ăștia sunt oameni?
-Ne pot mirosi? -Ca lupii sălbatici.
Hai să plecăm!
Nu-ți pasă că se întâmplă peste tot?
Vorbim de extincția rasei umane.
De ce să ne pese?
Vreunul dintre cei pe care îi întâlnești pe stradă îi pasă dacă trăim sau murim?
Adaptează-te și supraviețuiește. E motto-ul meu. Dar nu sunt un cercetaș.
Și nu te îngrijorează că sunt morți vii peste tot?
E vreo diferență?
Ei cel puțin nu răspândesc rahat pe rețelele sociale și fac selfie-uri.
Omenirea e de mult timp condamnată. Dar am fost prea ocupați să observăm.
Te rog, trebuie să mă ajuți.
In niciun caz.
Dar dacă mă ajuți, putem schimba ceva.
-Poate, dar cu ce folos? -Ce vrei să spui cu "Cu ce folos"?
O societate care nu se îngrijește de ea este condamnată la extincție.
Unde nu sunt valori, nu există viitor.
Chiar nu ai încredere în umanitate, nu?
In mod sigur e ceva care merită salvat. Sau cineva.
Bine? Pe cine vrei să salvezi? Hai sa aud.
Cine? Oameni care te-au dat la o parte fără motiv?
Idioții care cred că sunt mai buni decât tine, pentru că au o diplomă?
Porci bogați ce-și irosesc banii pe mizerii în timp ce juma' din lume moare de foame?
De pe ce planetă ești?
Pentru că aici există doar rahat.
Există oameni pentru care merită să trăiești.
Oameni pentru care merită să lupți.
- Nu ai familie? - Da, fostă soție și contribuția.
Deci nu-ți pasă de nimeni?
Lor le pasă de mine?
Nu știu, dar eu fac totul pentru a-mi proteja familia.
Lasă-mă să-ți dau un ultim sfat.
Nu spera prea mult de la umanitate.
Atunci poate vei evita o mare dezamăgire.
-Uite. -Un vechi oraș minier.
Poate că există un telefon, apă, o mașină sau așa ceva.
Da, o fântână cu șampanie.
De ce nu m-am gândit la asta? Mă bucur că te-am luat cu mine.
Acesta e probabil motivul pentru care ești plătită foarte bine.
Pare sigur.
Pare atât de pustiu. Ce crezi că s-a întâmplat aici?
Nu știu, dar acum este clar mort.
-Bine. Să mergem. -Așteaptă.
-Ce? -Putem să ne odihnim? Te rog.
Ai spus că este în siguranță.
Aproape am ajuns. Nu este departe.
Bine. Campăm aici diseară...
... și continuăm mâine.
Poți dormi acolo. Tu prima.
Fac primul de pază.
Stop! Oprește-te!
Îmi pare rău.
Am economisit gloanțe.
Aveam de gând s-o fac în liniște, dar...
E evident că odată cu țipetele tale,
ai anunțat deja că e timpul pentru micul dejun.
Scuze, dormeam. Nu mă așteptam...
Hai! Hai! Hai!
Să-mi bag! Să-mi bag!
Lasă-l să intre. Doar fă-o!
-Repede! -La naiba!
Să-mi bag!
Ce este acum aici? O nenorocită de capcană! Mulțumesc!
- Un iad! -Îmi pare rău.
Nu vom ajunge nicăieri cu scuzele tale.
Să-mi bag picioarele!
-Dacă așteptăm, poate ei... -Da, poate.
Poate dacă le dăm Big Mac, or să moară de e-urile din el.
Să-mi bag picioarele! Țipi ca o fetiță.
- Să-mi bag! -Trebuie să existe ceva ce putem folosi.
Știi că este o chestiune de timp înainte ca ușa să cedeze.
Am încurcat-o. Să-mi bag picioarele!
-Asta este tot ce am găsit. -O nenorocită de sticlă de apă.
Apă? Cred că suntem în siguranță acum. Să-mi bag picioarele!
Da, ai țipat.
Da, să-mi bag picioarele!
Așteaptă, așteaptă!
Ce? Ai o altă idee strălucitoare?
Ce? O ușă. Ai văzut o ușă? Ce?
Ce naiba e asta?
Este canalul de scurgere.
Nu avem de ales.
-E plin de șobolani. -E altceva aici jos.
-Sper că a fost un șobolan. -Nu a fost un șobolan.
Ia arma!
Haide! Trage! Haide!
Trage! Haide!
Haide! Fugi! Haide! Fugi!
Haide! Haide!
Vii?
- Ești bine? -Da, sunt bine.
Hei, da, am vrut să-ți vorbesc despre ceva.
Îmi pare rău...
Îmi pare rău pentru ce am spus mai devreme.
Nicio problema.
Sunt...mulțumesc că m-ai salvat.
Este ok. Cu plăcere.
Scott.
Numele meu este Scott.
Bine.
-Ce a fost asta? -Nu știu, dar nu-mi place.
-Ar putea fi o echipă de salvare. -Poate fi orice.
-Poate că ne pot ajuta. -Poate că nu.
Mă auziți, domnule?
Fără semnal.
De ce ne punem în pericol când totul s-a dus dracului?
-Pentru că avem o misiune. -Ce misiune? Nu mai e nimic de apărat.
- Doctorul? -Avem o altă opțiune?
Stai, stai. Stai.
Nu-mi place asta. Nu-mi place deloc asta.
- S-ar putea să aibă telefoane. - Doamne.
Vino.
-Scuzați-mă! -Ce faci?
-Salut. -O, Doamne.
Stai puțin, amice. Să vedem ce avem aici.
Bine.
- Vă rugăm, avem o urgență. - O urgență?
Uită-te în jur, draga.
Desigur ca este o urgență, întreaga lume s-a dus dracului.
-Trebuie să sun. Aveți un telefon mobil? - Crezi că sunt un idiot?
Bineînțeles că am unul. Poftim.
Încearcă. Linia este saturată.
Totul s-a dus dracului.
Băieții și cu mine suntem cam ocupați de când a început asta.
Văd că vă distrați.
Am început în oraș, dar...
Ar trebui să știi, prietene, că am pierdut bărbați foarte buni acolo.
Îmi pare rău să aud asta, dar ai încă mulți oameni.
Ne gândim să organizăm un nou raid dacă doriți să veniți.
Poate data viitoare. Avem planuri de cină.
Avem nevoie de ajutor. Te rog. Avem o misiune.
Oh, o misiune. Bine. Da, domnule, doamnă.
Eu nu aș numi-o misiune.
Îmi pare rău să spun asta, dar nu pare să fiți atât de mulți.
Sau mai sunt alții care se ascund în întuneric?
Suntem singurii care au supraviețuit.
Oh, acum înțeleg. Monștrii aceia te-au speriat, dragă.
Vai? Acei nenorociți te-au înfricoșat?
Întâmplător nu ai niște apă și muniție, nu-i așa?
Evident. Orice pentru noii mei prieteni.
Vino, vino cu mine.
Deci spune-mi. Care e misiunea ta, frumoasa mea?
Sunt biochimist și trebuie să merg la un laborator din Baxton.
Pot sintetiza leacul și să termin toate astea.
Să termini asta? Cum naiba o să termini asta?
Nu știu ce să spun.
Dar un lucru știu.
Începe să-mi placă ideea că cei mai puternici supraviețuiesc.
- Iau ce vreau, când vreau. - Ce?
La naiba, glumesc. Ar fi trebuit să-ți vezi fața. O, Doamne.
Trebuie să avem grijă unul de celălalt dacă vrem să supraviețuim. Corect?
- Să trăiască umanitatea, nu? - Exact.
-Da. -Ce dracu' se întâmplă acum?
Ei bine, băieții au băut pentru a scăpa de tensiune.
Au fost câteva zile infernale. De ce are nevoie un bărbat cu adevărat?
Ei bine, de o băutură...
... și o femeie.
Dar, din moment ce femeile sunt cam puține pe aici, am luat două băuturi.
Știi ce? Apreciem mult ajutorul vostru, dar trebuie să mergem mai departe.
Care este urgența? Nu ai de gând să te bucuri de petrecere?
Lumea s-a dus în iad, deci de ce să nu ne bucurăm de ceea ce a mai rămas?
Știi ce? Pot vorbi cu partenera mea doar o clipă?
-Desigur. -Deci nu te deranjeaza? Un moment.
-Ce faci? -Ce fac? Am nevoie de ajutor.
- Nu de la cei de aici. -De ce?
-Nu putem avea încredere în ei. -De ce?
Trebuie să aibă pictat un semn de avertizare pe frunte?
-Nu, tot ce am nevoie este ajutor. - Nu poți obține asta aici.
Par mai dispuși decât tine. M-ai dus doar jumătate de drum.
- Evident, ei au ceea ce am nevoie. -Cu siguranță.
Bine, îți sunt dator, așa că te duc la Baxton, dar acum trebuie să plecăm.
Acum.
-Ne-au urmărit? -Taci.
Sunt foarte aproape.
- De necrezut. -Taci. Ai grijă!
Du-te la dracu!
Mori!
-De ce nu mor nemernicii? -Împușcă-i în cap!
Lasă jos pușca.
-Jos. -Nu ești unul dintre ei.
Hei, căpitane. Acesta este viu.
Ei bine, amice, avem nevoie de niște informații.
Ai văzut o femeie care arată ca un tocilar?
Da așa cred. A spus că se îndreaptă spre Baxton.
Baxton? Ești sigur?
Nu știu. A spus că are un fel de misiune.
Dle, Baxton e la 100 de km de destinația noastră. E prea departe de laborator.
- E frig. -Da, bun venit schimbărilor climatice.
Dar probabil ai văzut ca se va întâmpla asta. Ești om de știință.
- Pai, nu sunt meteorolog. -Pâine și circ.
- Ce? Ce înseamnă asta? -Tatăl meu spunea asta.
-Ciudat. -Nu contează.
Ca om de știință, nu pari prea deșteaptă, nu-i așa?
Sunt destul, dar încă nu ai aflat tu.
Sigur, când fumezi ceva.
- Avantaje și dezavantaje. - Ce?
Nu ești deșteaptă. Nu ești cercetător. Pur și simplu nu cred asta.
Fermecător. Dacă nu aș fi un om de știință, nu ai merge prin pădure cu mine
pentru a încerca să salvezi omenirea cu mine, nu?
Hei, îmi dai prea mare importanță.
Știi, eu doar merg pe drumul meu și tu după mine.
Ar fi bine în interiorul unei cabane.
- Aș vrea să fii acolo acum, nu-i așa? -Da.
Îmi iubesc cabana. Eu am...
...Foc.
Am...
...whisky.
Nu poți aprinde un foc sau așa ceva? Acolo este lemn uscat.
Nu pot. Ar vedea asta imediat.
Nu credeam că așa vom sfârși. Ca specie, vreau să spun.
- Tot nu ai înțeles? -Ce?
Dacă virusul nu ne ucide, atunci poate cel de-al treilea război mondial
blestemata de schimbare climatică sau un asteroid, nu stiu. Nu contează.
La fel ca dinozaurii. Odată ca niciodată au trăit pe Pământ.
Erau regii lumii.
Până când universul a decis să-i distrugă. Sfârșitul poveștii.
Acum este rândul nostru.
Acum este rândul nostru și, la dracu, o merităm.
Suntem o nenorocită de ciumă pentru această planetă.
Nu ai deloc credință în umanitate, nu? Chiar deloc.
Pe cine ai salva?
Spune doar o persoană. Pe cine ai salva? Pe Gandhi?
-Tatăl tău? -Da, l-aș salva pe tatăl meu. Ok!?
Mi-aș salva familia. Te-aș salva pe tine.
Ce?
-Ce? -Nu știi ce naiba spui.
-Ești o persoană bună. -Nu mă cunoști.
Nu?
Nu mă cunoști, deci nu vorbi despre mine. Bine?
- Tu mi-ai adus aici. - Mă judeci după ce am făcut aici.
Da, cine altcineva și-ar risca viața prin pădure și zăpadă
pentru a salva omenirea. Asta faci tu acum.
Nu mă cunoști. Nu știi ce am făcut.
-Ce ai făcut? -Nu știi nimic despre mine.
- Ce ai făcut, îmi spui? -Am ucis pe cineva. E suficient?
Ce?
Pe cine? Pe cine ai ucis?
Am luptat în Afganistan.
Da. Aveam doar 25 de ani.
M-au trimis acolo. Nu-mi părăsisem niciodată statul.
Au spus că mergem acolo justificat. Am împușcat un copil.
- Un copil? De ce? - Avea un lansator de grenade.
Au spus că este o țintă, că trebuie să ne protejam.
- Dar era un copil. - L-am doborât.
Poate că era cam ca fratele meu mai mic 8-9 ani. Nu știu.
De atunci nu mai pot dormi. Bine? Nu pot să dormi de atunci.
Nu pot sa cred.
Am fost...
Am fost devastat. Am avut coșmaruri.
Am încercat să-i găsesc familia. I-am găsit casa, dar era goală.
Un vecin a spus că ei sunt...
...la înmormântarea celor doi fii ai lor.
Își pierduseră ambii fii.
-Îmi pare rău. -Și vrei să salvezi nenorocita de lume.
Uite.
Ce?
Ce ați spune că este asta?
-O plantă nenorocită. -Pentru tine.
Pentru mine este viață.
Care crește din piatra împotriva oricăror șanse.
Nu înțelegi? Există întotdeauna un motiv pentru a continua.
Ei bine, așa spunem, doctore. Ei bine, așa spunem.
De necrezut.
Poate că putem reuși până la urmă.
Mulțumesc, pe bune.
Stai! La naiba! Uită-te acolo.
-Este vreuna din aceste case? -Da.
-Care? -Unde. În spatele lor.
Unde? Ciudat loc pentru un laborator.
Bine. Hai. Așteaptă.
Pe aici. Haide.
- Avem nevoie de un vehicul. -Nu îți face griji. O repar pe asta.
- Ai încredere în el? - Avem altă opțiune?
Ce naiba e locul ăsta?
- La naiba. -Ce?
Nu sta acolo. Dă o mână de ajutor! E ceva în spatele ușii.
-Ține-o. -Grăbește-te.
- Grăbește-te, Scott. -Fac tot ce pot.
- Grăbește-te, Scott. -Încerc.
-Mișcă! -Bine, după tine dr. Allyson.
Taci, Iisuse Hristoase.
Charlie!
Nu se poate ca ăsta să fie un laborator.
Sara?
Stai!
La naiba. A mai rămas un glonț.
-Nici eu nu mai am mult. - Haide.
La naiba cu tipii ăia. Plec de aici.
Da!
La dracu! Nu Nu. Dispăreți! Lasați-mă în pace, ticăloșilor!
Sara?
Nu.
Am avut încredere în tine. Am avut încredere în tine!
Unde este ea?
Unde este Charlie? Ai promis că vei avea grijă de ea.
Ai promis că vei avea grijă de ea până se va termina.
Nu, nu trage, te rog. Este Sara.
-Mamă! -Charlie?
Cine naiba este Sara?
Charlie? Charlie...
Charlie? Ești acolo, Charlie? Deschide ușa mamei, te rog.
Charlie, hai. Lasă-mă înăuntru.
Ești vie. Draga mea.
Ești vie. Ești vie. Îmi pare foarte rău. Îmi pare foarte rău.
Ești bine? Ești sigura?
Oh, Charlie.
Te iubesc atât de mult.
Oh... te iubesc atât de mult.
Scott. Scott. Stai.
-Scott. Te rog, Scott. -Știam eu.
Ce naiba fac aici. Iisus Hristos cel mare!
-La naiba! - Te rog.
Scott, te rog. Îmi pare rău.
Totul a fost doar o minciună.
Am încercat să-ți spun, dar mi-a fost frică.
-Trebuia să o găsesc. - Ai găsit-o.
Sper că ești fericita.
-Nu așteaptă. Te rog. - Adio, Allyson.
Unde te duci? Nu mai ai unde.
Am avut încredere în tine, la naiba.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Te rog, îmi pare rău.
Ce?
Mulțumesc că mi-ai salvat mama.
Nu merită ea? Spune-mi ca ea nu merită o șansă?
Spune-mi? Haide.
Spune-mi?
Haide!
Hai, hai! Iisuse, grăbește-te! Hai!
-Aleargă! Aleargă! - Stai, Scott!
Haide.
Hai, hai. Haide.
Fugi, fugi!
Sa v-o trag!
-Acolo e! - Ticăloșii ăia!
La naiba!
Bine... Așteaptă aici, Charlie. Bine?
Ești bine?
Repede! Repede!
Ești bine, Charlie?
- Ești? - Mă bucur să te văd, căpitane Canum.
La fel.
- Mă auziți, domnule? - Ai luat-o, Canum?
Avem ținta, domnule.
Haide, soldat. Nu știu cât mai rezistăm. Ești singura noastră speranță.
Bine, domnule.
Și acum ce?
Eu îmi termin misiunea.
tradus și adaptat: indarosa sub-0217-11'21, 29.01.'21 PREMIERA subs.ro
Sprijină-ne și să devină membru VIP pentru a elimina toate anunțurile www.OpenSubtitles.org