Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
(Tuuli.)
(Hiljalleen voimistuvaa musiikkia, jousisoittimia ja piano.)
(Lyömäsoittimia, jyminää, säröääntä.)
(Musiikki hiljenee, tuulta.
(Noria:)
Isä sanoiaina, että...
...kuolema on veden liittolainen.
Välillä se kulkee kätkettynä veteen.
Välillä taas vesi karkottaa kuoleman.
(Kuulasta ambientia jousisoittimilla.)
Elämä, kuolema ja vesi. Ne kulkevat aina yhdessä.
Maailmassa ja meissä kaikissa.
Isä, Kai, -
sanoi olevansa täällä tätä kylää varten.
Hän oli teemestari.
Joka sammuttaa mielen ja kehon janot.
(Musiikin intensiteetti kasvaa hetkellisesti.)
(Joikaamisen kaltaista laulua.)
(Joiku loppuu, ambientia, voimistuvaa tuulta.)
(Metallista, mekaanista ääntä, kolahdus, askelia.)
Mitä jos sä tulisit mun mukaan?
Auttaisit yliopistolla.
- Mutta jos jäisit tänne?
Täälläkin voi tehdä tutkimusta?
(Pussin rapinaa.)
Noria.
Kai halus, että sä saat tän.
- Oma teemestarin kirja?
- Mitä sä aiot tehdä?
(Pianomusiikkia, jousisoittimen näppäilyä.)
Jatkatko isän työtä täällä?
(Sähkömoottorin pärinää, metallista hakkausta.)
(Vaimeaa keskustelua.)
(Raskaiden laitteiden kolinaa.)
(Lasten ja opettajien vaimeaa juttelua.)
(Sähkömoottoreita.)
(Lasten huutoja.)
Pysähdy.
(Posaus.)
(Radioliikennettä, ovi pamahtaa kiinni.)
(Lasten huutoja.)
(Koputus.)
(Vaimeaa keskustelua, metallisia ääniä.)
(Metallisten kierteiden kirskuntaa.)
(Koputtaa peltiin.)
Mitä sä täällä? Miten sä voit?
- Oot sä tosissasi?
Sä teet liitosta armeijan vesiputkeen? - Ne on meidän vesiputket.
- Haluutsä saman tien ympyrän sun oveen ja arestiin?
Ei tartte armeijan vaivautua.
Mä voin tuoda sulle vettä. - Mä en oo kerjäläinen.
- Mut kuollut varas on parempi? - Kaikki ei voi valita.
- Ne saa sut kiinni.
Ja sit Minjakin on vesirikollinen. - Ai minä olen rikollinen?
- Et tietenkään oo.
Eiks niin?
- Okei.
Okei!
Mikä toi on?
- Koru. Se oli isän.
- Voitsä kattoo hetken Minjan perään?
Hops.
(Ambientia.)
(Kuulutus suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi, teksti taululla.)
(Kolinaa, ambientia.)
(Minja ynisee.)
Nouse ylös.
(Minja valittaa.)
Mun mahaan sattuu.
(Romu narskuu.)
(Elektronista ääntä.)
(Minja hengittää raskaasti.)
(Hyssyttää vauvaa.)
(Sähkömoottorien surinaa.)
(Kolinaa.)
(Murtaen suomeksi:) Anteeks.
Saisinko vähän vettä?
(Huokaa syvään.)
Kiitos.
(Englanniksi:) Stop!
Päästäkää irti!
(Radio: )...eikä sadevesisovellu juotavaksi eikä maatalouskäyttöön -
ilman asianmukaista suodatusta.
Eilisiltana terroristijoukko hyökkäsi brutaalisti -
Mos Quan päävedenpuhdistamoon.
Taistelu Uuden puolustusvoimien kanssa -
johti 15 terroristin kuolemaan.
Asiasta meille kertoo lisää kenraali Ye Cixin.
Ettehän te voi sitä kotiin lähettää!
- Tyttö tarvitsee puhdasta vettä että parantuu.
- Älä helvetissä. Mistä mä sellasta taion?
(Englanniksi:) Sieltä mistä muutkin. Keitä ja suodata vesi, -
kysy viranomaisilta... En tiedä.
- Mut ei mulla oo varaa siihen!
(Vauva ääntelee.)
(Mies:) Noria.
Veden varastamista alemmas ei paljon pääse.
(Murtaen suomeksi:) Majuri Bolin. Kaksi otettu kiinni.
(Bolin:) Kiitos.
- Mitä noille tapahtu?
- Ne taisivat käydä Menetetyillä mailla.
- Kuoleeks ne siihen myrkkyyn? - Kyllä. Taitaa kuolla.
- Kuolenks minä?
Et.
Sä elät vielä ainakin...
... 25, 30 vuotta.
- Minkä takia ne meni sinne?
- Jotkut ei tiedä omaa parasta.
(Painostavaa ambientia.)
Noria.
Aiotsä valmistua?
Isäsi ehti kutsu kaupungista valvovan teemestarin.
(Puheensorinaa, sähkömoottorin surinaa.)
(Koputusta.
(Nainen:) Aah!
(Luukut kolahtavat.)
(Sähkömoottori.)
Ootsä varma, ettet sä halua tulla mun mukaan?
- Mulla on täällä vastuu.
- Ei sun kuolleita tarvii miellyttää. - Eläväthän mä täällä hylkäisin.
Meillä on aina ollut teemestari, meidän suvun teemestari.
- Voisit opiskella, nähdä maailmaa.
Mut tähän mä kasvoin.
Mä toivon, että me oltais voitu jättää sulle toisenlainen maailma.
(Elektroninen kilahdus.)
(Rauhallista ambientia.)
(Rasahdus.)
(Piano ja jousisoittimet.)
(Kai:) Rakas Noria, -
meidät on tehty veden muuttuvaisuudesta ja kuoleman läheisyydestä.
En silti halunnut asioiden tapahtuvan näin.
Mutta sinä olet vahva ja rohkea, Noria.
Olen ylpeä sinusta. Aina.
Ja nyt sinun on tiedettävä tämä:
Pidä se salassa.
Se saattaa olla viimeinen lajiaan.
Varjele sitä hyvin.
(Ambientia, joka kasvaa orkestraaliseksi.)
Nytkö sä jo lähet?
(Kolahdus.)
Onks tää totta?
- Anna sun podi.
Älä puhu näiden tai noiden edessä mitään tärkeetä.
Tää on paikka, jota ei ole.
- Mutta jos sitä on täällä, -
niin sitä on pakko olla jossain muuallakin.
- Toi on vaarallista! - Mut jos mä oon oikeessa...
- Tohon toivoon voi hukkua. - ...mehän voitais pelastaa ihmisiä?
Muuttaa... -Jos sitä on muuallakin, kenelle kertoisit?
Kenen käsiin sä luulet, että se joutuis?
(Kolahdus.) Joo, ihan pieni hetki vielä, kiitos.
(Ambientia, taskulampun naksetta.)
(Norian äiti:) Mä oon susta niin ylpee.
Susta tulee hyvä teemestari.
(Norian äiti: ) Ole varovainen. Lupaa.
(Ovi suljetaan, renkaiden rapinaa hiekkatiellä.)
(Norian äiti:)
Jos menet, mene pimeän tultua ja yksin.
Äläkä kerro kenellekään.
(Orkestraalista ambientia.)
Et kenellekään. Taise koituu sun kuolemaks.
(Ambientia, putoavien kivien kaltaista ääntä, tuulta.)
(Matalataajuuksista syntetisaattoriääntä.)
(Kiviliuskojen kalinaa, Norian ähinää.)
(Musiikki vaimenee, tuulta, askelia irtokivillä.)
(vaimeaa liplatusta.)
(Liplatus voimistuu, Noria hengähtää.)
(Vesi liplattaa.)
(Noria hengittää syvään, rauhallisesti.)
(Ilahtunut, helpottunut henkäys.)
(Vesi pulppuaa.)
(Kiertää korkin kiinni.)
(Tuulta, metallin kolinaa.)
(Puhuri, helkyntää.)
(Elektronista surinaa, askelia.)
(Veden kohinaa.)
(Ambientia, piano, jousisoittimia.)
(Rapinaa.)
(Kiviastian karhea raapaisu, veden kohinaa.)
(veden kuulasta pisarointia.)
(Noria:) Minä olen veden vartija.
Minä olen teen palvelija.
Sammutan kehon ja mielen janon.
Sitä en kahlitse, mikä kasvaa.
Siinä en roiku, mikä murenee.
Suojelen heikkoja -
ja turvan suon turvattomille.
Herra Taro on tullut tänne ratkomaan vesipulaa.
Hän halusi ehdottomasti osallistua teeseremoniaan.
- Virallinen pesti taitaa olla vedenjakelun optimointi.
Pitää varmistaa, että kaikki saa osuutensa.
(Oven hydraulinen mekanismi.)
(Huokaus.)
(Sähkömoottori käynnistyy, ääni voimistuu.)
(Äännähtää innostuneesti.)
(Liuskekivien kalinaa, Norian ähinää.)
(Vesi pulpahtelee.)
(Ähkäisee ja hengittää syvään nenän kautta.)
(Sähkömoottorien surinaa.)
(Matalataajuuksista hurinaa.)
(Marssiaskelia, radiopuhelin.)
Onkohan nuo jotain iskujoukkoja?
(Kilahtelua.)
Oouu.
(Naurahdus.)
Luuletsä et Sanja tykkää Mikoasta? - Joo.
- Mä kuulin ton!
(Oven kolahdus, lasten ääniä.)
(Ovi kolahtaa kiinni.)
Ota vähän vettä.
- Tämä on erimakuista. - Niin on.
Älä kerro kellekään.
(Ovi avataan, askelia.)
(Sirinää.)
(Käynnistyvä mekanismi hurisee.)
(Varoitusääni.)
(Huokaus.)
(Hurina loppuu.)
(Kiihtyvää sirinää.) (Naisääni:)
Jos joku kuulee tämän, me epäonnistuttiin.
Älkää antako tämän levyn päätyä armeijalle.
Olimme osaJanssonin retkikuntaa, eri tieteilijöitä.
Meidän piti tutkia Mannfjelletin ja Reisan vesistötpohjoisessa.
Niiden mikrobipitoisuudet.
Meidän eiannettu julkaista tuloksia, mutta päätimme kertoa totuuden.
(Kopteri.)
(Vaimea kuulutus.)
Sotilaatjahtasivatja teloittivat. Meistä kaksijäi henkiin.
Pakenimme etelään ja piileskelimme.
Löytyi kylä, jonka teemestari löysimeidät voimalaitoksesta -
ja auttaa meitä piiloutumaan.
Isä sai kiekot omalta isältään. - Mitä vähemmän hän tietää, sen parempi.
Sotilaat lähestyvät. Jatkan myöhemmin.
Tiedon on tultava julki. Puhdasta vettä on...
(Kova kolahdus.)
Hei...
Nyt takas lepäämään. - Mä tahdon kuulla!
- Ei käy. Sänkyyn. - Eikä!
- Nyt heti. (Pettynyt äännähdys.)
Janssonin retkikunta. Siis ukki suojeli niitä.
Tai sen isä.
- Tieskö sun isä tästä? - En mä usko.
Me ollaan ehkä ekat, jotka on kuullu tän.
Mut eihän tuosta ihan täysin saanut selvää.
Tiesin, että puhdasta vettä on pakko olla muuallakin.
- Miten niin "muuallakin"? - Siis...no siis jossain.
- No jos sitä ois täällä, koko kylä tappais toisensa.
- Ehkä ne auttais toisiaan?
Meidän on pakko selvittää lisää. - Mun on pakko tehdä töitä.
Eks voi kysyä siltä tyypiltä, joka oli sun valmistujaisissa?
Senhän piti olla joku vesiekspertti.
Kai se tulee kokolle illalla?
(vaimea kuulutus:)...pitää pystyä torjumaan sotatilanteessa.
(Saappaiden kopinaa.)
(Moottorin hurinaa.)
(Tulen rätinää, puheensorinaa.)
Mikä toi on?
- Kettu. Ehkä?
- Mulla on ilves.
- Millasii ne oli?
- Kissoja?
Mä toivon, että olisin ehtinyt nähdä elävän eläimen.
- Aina on jotain uutta.
Jotain, mitä ei ennen tienny.
(Tulen rätinää.)
(Lieskojen pauhua.)
(Elektronista tanssimusiikkia.)
Tuu.
Sä oot ollu teehuoneessa ennenki.
- Isän suku kulki teen tietä. - Missä?
- Etelämpänä, missä oli joskus vielä järviä.
- Mitä sä oikeesti tulit tänne tekemään?
"vedenjakelun optimointi". Hah, älä viitti.
- Tulin muuttamaan asioita. Ainakin yrittämään.
- Mitä asioita? - Vesi kuuluu kaikille.
- Uskotsä, että sitä vielä on jälellä jossain?
- Se on vaarallinen ajatus.
- Mut muutos ei?
- Tää teidän majuri... - Bolin.
Mitä?
Joskus ihmiset näyttää vaan sen, mitä ne haluaa sun uskovan.
(Metallinen kalahdus.)
(Kolinaa.)
Mitä tapahtu?
"Vesirikollisten kasvavan määrän johdosta -
hallituksella ei ole muuta vaihtoehtoa kuin..."
- Ne katkas veden putkista.
"Viikottaiset vesiannokset jaetaan terveyskeskuksella armeijan toimesta."
- Se oli melkein valmis.
- Sä lupasit. - Mä valehtelin.
Mites eilen? - Täh?
- Tehän tanssitte koko yön.
- Mä toin Minjalle vettä.
- Mistä sä sitten saat?
Eihän sulla riitä seremonioihinkaan.
- Tää ei voi jatkua näin.
- Mitä me voidaan sille tehä?
Maailmankartta.
(Elektronista sirinää.)
Mannfjellet.
(Virheääni.)
Reisa. (Virheääni.)
(Elektronista sirinää.) (Ambientia.)
(Mies:)
"Pienisään muutos, mutta ei vieläkään sadetta."
"Kuivat kuukaudetjatkuvat, eikä tänäänkään ole luvassa vieraita."
(Noria lukee:)
"Hyvinäkin aikoina vedestä on välillä pulaa, -
mutta enimmäkseen ihmiset pärjäävät kuukausittaisilla vesikiintiöillään."
"Vesipuoskareiden määrä silti lisääntynyt."
(Mies: ) "Ovat tehneet veden liikakäytöstä rikollista."
(Noria: ) "Ovat tehneet veden liikakäytöstä rikollista."
"Ajat ovat kovenemassa."
(Mies:)
"Puhdistetun meriveden laatu erittäin huono."
(Noria jatkaa:) "Ei kelpaa teeseremoniaan."
"Sinnikäs kärpänen on häiriköinyt seremonioita koko kesän."
(Mies:) "Tietääjoutuvansa kahleisiin, jotka ovat sen luonnon vastaisia."
(Ensin nainen japaniksi, sitten Noria:) "Vedellä ei ole alkua eikä loppua."
"Virtaus ainoastaan kasvaa, vähenee ja muuttuu kuin elämä."
(Limittyvää, monikielistä puhetta.)
"Sato kastelualueilla on joka vuosi vähäisempää."
"Tänä vuonna sirkat katosivat."
"Vesirikollisuus on kasvussa."
(Japaninkielistä puhetta taustalla.)
"Vuoden keskilämpötila on noussut asteella."
"Kyläläisten ahdinko pahenee."
(Mies:) "Löysin yllätysvieraita. Karkureita."
(Noria lukee:) "Sanoivat olevansa tieteilijöitä."
"Majailivat Muovihaudan hylätyssä vedenpuhdistuslaitoksessa."
"Tarjosin teetä, mutta enempään en pystynyt."
(Noria yskii. Voimakas tuuli.)
(Portaat rämisevät.)
(Yskähdys. Tuuli tuivertaa, vaimeaa kolahtelua.)
(Mies:) Hei.
- Mitä sä täällä?
Tiesitsä että tää oli joskus vedenpuhdistuslaitos?
Meinasin valehdella, että tulin tutkimaan paikkoja, mutta... -Mut?
- Seurasin sua. - Miks?
- Sä oot kiinnostavin asia täällä.
(Noria hymähtää.)
Kuulin sun isästä.
Otan osaa.
- Kiitos.
- Mäkin menetin omani nuorena.
- Mihin se kuoli?
- Sotilaat.
Siitä jäi sellainen olo, että...
Sen jälkeen mä olen halunnut saada aikaan jotain...
...isoa. (Hymähtää.)
- Mä ymmärrän, mitä sä tarkoitat.
Isä aina usko muhun.
Enemmän ku mä ite.
- Melkein kaunista.
- Mitä täällä tapahtuu?
- Maailma muuttuu.
Jotkut sanoo, että ihan itsestään, -
ja jotkut uskoo, että me ihmiset tehtiin se ihan itse.
Entäs sä? - Mitä?
- Mitä sä teet täällä?
- Sanja, se mun ystävä, se...
...keräilee kaikenlaista, ja mä autan aina välillä ettimään osia.
- Löytyks mitään?
(Noria:) Saat sä matkustaa vapaasti tuon työn takia?
- Ei kukaan oo vapaa.
- Miten se sit menee? Onks sotilaiden kans mahdollista neuvotella?
- Jos osaa taipua.
- Miten sä pystyt siihen?
- Jos mun täytyy neuvotella, mun ei oo pakko olla oikeessa.
- Mä aattelen, että mistä kukin hyötyy eniten.
- Eli sä teet kompromissin.
- Eiks teemestarien pitäis olla kuin vesi?
- Se on eri asia kuin luopua periaatteistaan.
(Moottorien surinaa.)
(Sirinää, radiokeskustelua.)
(Noria:) Hei. Hei!
Lopeta!
Mulla on lupa noihin!
Hei!
(Bolin:) Lopettakaa!
Mitä tää on? - Vesiratsia?
- Minkä takia?
- Älä sekaannu tähän.
Meille kerrottiin, että teemestari jakaa ylimääräistä vettä.
- No löytykö mitään?
Häh?
Isä luotti suhun.
- Jos sä tietäisit, miltä kaikelta joudun kylää suojelemaan...
- Ketä te muka suojelette? - Minkä mahdan toisten itsekkyydelle?
Ihmiset yrittää selviytyä, ja sä kutsut sitä itsekkyydeksi?
- Noria...
(Taro:) Majuri. Voidaanko puhua?
(Jousisoittimia.)
(Puhetta ei kuulla.)
(Kilahdus.)
(Bolin:) Joo...
(Bolin karistaa kurkkuaan.)
Palataan tukikohtaan.
(Kolistelua.)
Saatoin vähän taipua.
(Hydrauliikan suhinaa, sähkömoottori.)
(Rasahtelua, tuulen huminaa, vaimeaa kilinää.)
(Melun alle hukkuva kuulutus kovaäänistä.)
(Sotilaat:) Hei!
(Monikielisiä kuulutuksia.)
(Laukaus, tuskanhuuto.)
(Moottorin surinaa ylhäällä.)
(Kuulutus:)...vedenjakelu on katkaistu.
Ootsä liittyny armeijaan? - Sanja...
Suostu.
- Suostu mihin?
Naimisiin? - Kihloihin?
Sotilaat saa isommat vesiannokset? - En mä pärjää yksin.
- Joskus on parempi olla yksin kuin yksinäinen toisen kanssa.
- Mitä sä haluat?
- Ei sun oo pakko. - Niin mut se on mun valinta.
- Sanja...
Mikä hätänä?
(Herkkää musiikkia.)
- Minja ei ehkä selviä.
Se on tosi huonona, ja mä en osaa korjata sitä.
En mä osaa korjata sitä.
(Nainen kovaäänisestä:) Näyttäkää henkilöllisyystodistus.
Sun podi.
Okei.
(Dronen surinaa.)
(Vaimea kuulutus.)
(Dronen huminaa ja surinaa.)
(Drone loittonee.)
(Sanja:) Noria. Noria.
Miksetsä voi kertoo, mihin me ollaan menossa?
- Mä tiedän, miten me voidaan auttaa Minjaa.
(Putoavan kiven kolinaa, ambient-musiikkia.)
(Veden liplatusta.)
(Huokaa.)
Kuin pitkään sä oot tienny tästä?
- Kun isä kuoli, niin...
...niin se jätti tiedon tästä... mulle.
Mut mä toin Minjalle heti vettä.
- Sun isä ois voinu pelastaa ihmisiä. Niin voisit sinäkin.
- Mut tää on kuihtumassa.
Vesi ei kuulu kenellekään, Sanja.
Armeija ei saa tietää tästä...
...tai ne ottaa sen omakseen.
Siks tän täytyy pysyy salaisuutena.
- Miten tää eroaa siitä, mitä armeija tekee?
- Sä ite sanoit, että ihmiset tappais toisensa, jos vettä löytyis.
- Eli sinä pyhänä päätät, kuka saa elää ja kuka kuolee?
- Mä yritän vain toimia oikein. - Se on silti väärin.
- Mä tiedän!
(Kalahdus, Noria hengittää syvään.)
(Liuskekivien kalahtelua, ambientia.)
(Sanja hengittää syvään.)
Ootsä varma?
(Soitin surisee.)
(Nainen: ) Mä yritän taas. Kuka ikinä tätä kuunteleekaan, -
sotilaan saivat meidän Janssonin retkikunnan kiinni.
Meitä on enää kaksijäljellä, mutta he etsivät meitä.
Ehkä tämä on turha toivo, eikä kukaan pysty kuuntelemaan tätä kiekkoa.
Käytän entisväen teknologiaa. Ehkä kestää, vaikka sotilaat tuhoavat -
kirjatja tietokoneet, muistitikut. Ne hävittää koko historian, -
jotta hallitsevat paremmin tulevaisuutta.
Kahdeksan miljoonaa kuoli tappajabakteeriin, -
jota ne istutti veteen. Se ei ollut onnettomuus.
Menetetyt maat pohjoisessa.
Ennen pitkää ne on asuttavat.
Seuraava sukupolvi ehkä.
Veden pitäisiolla pian juomakelpoista.
Tälle levylle tallennettu data todistaa...
(Ääni katkeaa.)
Miten sä voit tietää, että mikään tosta oli totta?
(Soittimien surina loppuu.)
- Viedään kiekot äidille yliopistoon.
Varmaan siellä on joku, jotka tietää, mitä näille tehdä.
Ja miten jakaa tää. - Ai me?
No sinä ja minä. Jos siellä on vettä, ja hallitus salaa sen...
- Miksetsä voi vaan jakaa sitä, mitä sulla jo on?
- Ne tappaa mut, jos lähde paljastuu.
Ei me voida vaan unohtaa tätä!
Jos Menetetyillä mailla on puhdasta vettä, ihmisten on saatava...
- Mitä me voidaan sille tehdä? - Sanja! Mä tarvitsen sua.
Mä en pysty tähän yksin.
Tuu mun mukaan.
Tuu.
(Mikoa:) Noria.
Pitäiskö sun pikkuhiljaa mennä kotiin päin?
- Älä puhu mulle enää tästä.
(Lapsi yskähtelee.)
(Pamaus, Noria huudahtaa.)
(Äänet kuuluvat vaimeina, korkeataajuuksista sointia.)
(Köhinää, sydämenlyöntejä, etäisiä ääniä.)
(Äänet voimistuvat, selkeytyvät hieman.)
(Ihmisten huutoja, valitusta.)
(Mies kutsuu läheistään.)
Paina tästä.
(Valitusta, lasten itkua.)
(Podista:) Tässä puhuu majuri Bolin.
Viime yönä terroristit tekivät iskun terveyskeskukseen.
Uhrien määrää ei voida vielä varmistaa.
Kyseessä on hätätila. Meidän täytyy toimia yhdessä.
Alueelle julistetaan ulkonaliikkumis- kielto iltayhdeksästä aamukuuteen.
Jokaisen teidän turvallisuus on nyt etusijalla.
Yhdessä selviämme tästä kauhusta.
(Podi sammuu.)
(Soitto.)
Noria. Ootsä kunnossa?
Ei mulle käyny mitään.
Mitä tapahtu?
Mun on pakko kertoo jotain.
Ethän pidä enää teeseremonioita? - Äiti.
Mä sain selville enemmän entisajan asioita.
Ja ne muuttaa kaiken. (Äiti sähähtää.)
Älä kerro enempää. Koskaan ei tiedä, kuka kuuntelee.
Täällä taisiellä.
Voitsä luottaa keneenkään?
Mä en tiedä mitä tehdä.
Ei kuulosta sulta.
Äiti, luuletsä että...
...että isä pelkäs kuolemaa?
Eiköhän se pelänny. Se osas vaan pitää asiat sisällään.
Niinku sinäkin.
(Oveen hakataan.)
Täällä on joku. -Mitä? - Mun täytyy lopettaa.
Noria! Oo varovainen.
Lähde tänne! Tuu mun luokse! (Sulkee podin.)
Saatiinks ne terroristit kiinni?
- Mä en ehkä uskois kaikkee, mitä Bolin sanoo terroristeista.
Joskus vihollisia pitää keksiä. - Mut...
Niin, totta.
Sotilaat ei tartte terveyskeskusta.
(Noria sähähtää kirvelyn takia.)
Äiti haluaa, että mä tuun sen luo kaupunkiin.
- Aiotsä lähteä?
- En mä tiiä. Ehkä.
- Mutta entäs se...
...teemestarien salaisuus?
(Hiipivää ambientia.)
(Noria hätkähtää.)
(Taro huokaa.)
Sä tiedät, mun isä...
Sekin vartioi vettä.
Ennen ku se paljastu sotilaille, ja...
Heti kun maistoin sun teetä, -
mä tiesin, että täällä on paikka, jota ei ole.
- Ootsä kertonu kellekään?
- Ootsä?
Jos sä lähdet, niin onks joku joka jää?
vesi kuuluu kaikille.
(Jousisoitinmusiikkia.)
(Hengittävät syvään.)
(Podi nakuttaa.)
Mitä nyt?
- Mun on pakko mennä.
- Noria.
Kai sä tajuat, että sä oot vaarassa?
- Mä en pysty nyt. Minja, Sanja...
(Taro huokaa.) (Ovi.)
Se ei päästä mua sisään.
- Sanja.
(Rysähdys, kilinää.)
Sanja.
(Tummasävyistä musiikkia jousisoittimilla.)
Hei...
(Kilahdus.)
(Kolahdus.)
Sanja.
(Tukahdutettu äännähdys.)
Sanja.
Sanja!
(Itkua.)
(Nyykytystä.)
Ei mitään hätää.
(Lohdutonta nyyhkytystä.)
(Kilinää.)
(Tuuli, kellojen vaimeaa helkyntää.)
(Rapistelua.)
(Nainen:) Seremonioita on ollu ikävä.
Mutta eihän se ilman vettä suju.
(Hengittää tunteenpurkausta pidätellen.)
(Nainen joikaa.)
(Noria hengittää syvään, joikaaminen jatkuu taustalla.)
(Tuuli. Joikaaminen jatkuu.)
Mä aina ajattelin, että joskus sä lähdet.
Ja sitä mä aina toivoin, että sä ottaisit meidät mukaan.
Nyt mä vaan haluan, että sä meet pois.
(Sirinää.)
Viesti. Taro.
(Monikielisiä kuulutuksia.)
(Podin merkkiääni.)
(Mikoa:) Hei...
Hei...
- Ehkä Noria oli oikeessa.
- Mitä?
- Ehkä mun on parempi olla yksin.
(Ovi kolahtaa.)
(Podin merkkiääni.)
(Tuulta, ambientia.)
(Sotilas komentaa.)
(Kopteri pörrää.)
(Moottorien kovaäänistä pörinää.)
(Puhetta kovaäänisistä, huutoja.)
(Mies:) Älä!
(Mies:) Hei!
Mitä tapahtuu?
- Saitsä helivaunun? - Mihin sä oot menossa?
- Mä kerron sulle kaiken.
Sä voit vartioida lähdettä.
(Surinaa ylhäältä, moottorien ääniä.)
(Sotilaiden puhetta ja komentoja.)
Pysykää paikoillanne!
(Noria huutaa.)
(Noria hengittää raskaasti.)
(Levotonta hengitystä.)
(Metallinen kalahdus, Noria hätääntyy.)
(Noria hyperventiloi.)
(Tukahdettu huuto, Bolin repäisee teippiä.)
Ssshh!
Noria, kuuntele.
Rauhotu!
Mä lupasin sun isälle, että mä suojelen sua.
Tätä ei voi jäljittää.
Vaunu A5.
Sun pitää lähtee pois täältä.
Mene.
Mene!
Missä mun kiekot on? -Ei oo aikaa. - Ilman niitä millään ei oo välii!
(Teräaseen isku, huuto.)
(Räsähdys, tiivistunnelmaista ambientia.)
(Elektronisia ääniä, ovi lukkiutuu.)
Meidän pitää lähtee täältä. Kerro missä lähde on...
- Bolin yritti auttaa mua. - Sä uskoit sitä?
Se valehteli.
Se ei muuta teekään, vaikka ois mitä luvannu sun isälle.
Sun pitää kertoo, missä lähde on, ettei se joudu vääriin käsiin.
- Mitä sä oikeesti tulit tänne tekemään?
- Ihan niinku sanoin: muuttamaan asioita.
(Viulu, matala syntetisaattoriääni.)
Vai pitämään asiat ennallaan?
- Se, kenellä on vesi... sillä on valta.
Sä tiedät sen.
- Oliks mikään, mitä sä sanoit totta?
- En kertonu sulle yhtäkään valhetta.
Toisin ku sinä.
(Ääni väristen:) Kuka sä oikein oot?
Mitä sä haluat?
- Sun ei tarvii ku vähän taipua.
Oisko elämä mun kanssani niin pahaa?
- Ja mä oisin kertonu sulle kaiken.
(Noria parahtaa.) Mitä nää on?
Miks ne on niin tärkeitä? - Päästä irti.
- Mitä sä suunnittelet?
(Noria parahtaa.)
Viimeinen kerta, kun kysyn...
Missä se lähde on?
(Noria ääntelehtii, yskii.)
Anna vaan periks, ja sit tää kaikki päättyy.
(Sotilas oven takaa:) Komentaja Taro! (Piippauksia.)
Komentaja Taro!
(Oveen hakataan.)
(Piippaukset ja oveen hakkaaminen jatkuvat.)
(Hälytys.)
(Lasin helinää.)
(Lukon piippaus.)
(Piippauksia, moottori käynnistyy.)
(Rauhallista ambientia.)
(Sotilas:) Mene.
Takaisin tukikohtaan.
Sanja?
Hei, Sanja.
Nyt mennään. Hei!
Me lähetään mun äidin luo turvaan.
Sä kuolet tänne.
Sanja, kuuntele!
- Tomua ja tuhkaa. Sitä tää maailma on.
- Meidän on pakko mennä nyt.
Mikoa ilmianto mut.
Tuu.
(Moottorin huminaa taivaalla.)
(Nainen radiopuhelimessa:) Koodi207, takaisin helivaunuun.
Se sano mulle, ettei Sanjalle tulis seurauksia.
Mä en halunnu, että sä lähet.
Mä en tienny, että se Taro... se oli komentaja.
Ne varmaan teloittaa mut.
Ammu mua tähän.
(Elektronisia ääniä.)
Sen pitää näyttää aidolta.
(Dramaattista musiikkia.)
(Mikoa parahtelee.)
Mikoa. Me tarvitaan sun univormu.
Ja Mikoa, kuuntele, tää on tärkeetä.
(Vaimeasti:) Mä kerron sulle... Lupaa...
(Sähkömoottorin surinaa.)
(Dronen piippauksia, tulen roihua, pamauksia.)
(Renkaiden rapinaa.)
(Kuulutus:) Liikkumarajoituksia tulee noudattaa...
(Raskaiden ajoneuvojen jyrinää.)
Ettiiköhän ne meitä jo?
- Kohtahan se selviää.
(Ambientia.)
(Kuulutus englanniksi.)
(Moottorin kierrokset pienenevät.)
(Sähkömoottorin hurinaa.)
(Elektronisia surahduksia.)
(Sotilaan vaimeaa puhetta, lapsen itkua.)
(Englanniksi:) Henkilöllisyystodistus.
(Suomeksi:) Mitä?
Kulta, ota tää.
(Nainen parahtaa:) Ei!
(Lapsi itkee.)
(Rauhallista ambientia.)
(Metallista ryskettä.)
Mee tuohon junaan. Mä en tuu mukaan.
- Ja mitä sä aiot?
- Ne kiekot tuhoutu.
Ei oo ku yks tapa saada todisteita.
- Ootsä tosissas?
Se on itsemurha!
- Jos on pienikin mahdollisuus, et siellä on vettä...
- Niin mitä sitten?
- Jos ihmiset saa tietää, ne tekee jotain.
Eihän nää oo ainoot Menetetyt maat!
Mitä jos...
Mitä jos ne kaikki on jo puhdistettu?
- Tää on ihan liian iso juttu meille. - Meille on valehdeltu.
Meidän vedet on viety!
Äiti on tutkija. Jos mä saan... (Yrittää käynnistää vaunua.)
...todisteet siitä, että Menetetyt maat on puhtaat...
Et vesi on siellä juomakelpoista... - Noria.
Mikä sun suunnitelma on?
(Noria hengittää levottomasti.)
Sä tarviit mua. - Sitä mä oon koko ajan sanonu.
- Sä tarviit mua nyt.
Et sä osaa korjata tätä vaunuu.
- Mä kaipaan Minjaa.
- Niin mäkin.
(Tyyntä ambientia, jousisoittimia, syntetisaattorisaundeja.)
Mitä sä kerroit Mikoalle?
(Rauhallinen ambient jatkuu.)
(Puhetta ei kuulla.)
(Hydrauliikan suhinaa, tuuli.)
(Musiikin intensiteetti kasvaa ennen kuin vaimenee.)
(Tuuli.)
(Vesi liplattaa.)
(Ambientia pianolla ja jousisoittimilla.)
(Surahduksia.)
Tää on puhdasta.
(Hätkähdys kylmän veden vuoksi.)
(Naurahdus.)
(Noria:) Äiti sekoo, kun se näkee tän.
Täytetään vesisäiliöt.
(Kuohuntaa.)
Mitä?
Sotilaat.
Taro. Mee kyykkyyn.
- Mitä?
- Vie tää äidille.
Sano sille... - Sano itte!
Mitä ikinä nyt tapahtuukaan, pysy piilossa.
Nää tiedot on tärkeempii kuin kumpikaan meistä.
Mä saatan selvitä tuosta, mut...
...mut sut se tappais.
Sanja, usko mua.
- Mut... -Tää...
Tää muuttaa kaiken.
(Rauhallista ambientia.)
- Mä rakastan sua.
- Mene nyt!
(Tyyntä musiikkia jousisoittimilla ja pianolla.)
(Askelia, sotilaiden puhetta.)
Pitkä matka tulla kostamaan.
- Mä aliarvioin sut.
- Tiedot tästä paikoista oli niissä kiekoissa, eiks niin?
Tässä ei oo mitään henkilökohtaista.
- Sano se niille, jotka kuoli turhaan vesisodissa.
- Jonkun piti yhdistää se kansa ja hallita vettä.
- Ei vettä voi omistaa. - Ei!
Jos on köyhä. - Miks täällä ei sit oo ketään?
Miksei tätä hyödynnetä? - Kyllä tätä vielä hyödynnetään.
Usko pois. - Mut ne on meidän vedet.
- Mmm... Ai nyt sitä vettä voi omistaa?
- Tää on silti kaikki turhaa, Taro.
Tieto tästä ja teidän toimista tulee julki.
- Niin, se sun suunnitelma.
Sitä ei nyt ole. - Sanja on jo matkalla.
- Me saadaan se kiinni. Enkä mä voi päästää sua pois täältä.
Ellet sä sitten vähän taivu.
(Minimalistista musiikkia.)
Mä tajuun.
Mä tajuun sut. (Viulu.)
Sä ilmiannoit isäs sotilaille.
Ollakses parempi.
Se ties, et sä oot ontto.
Ja se ois antanu sulle anteeks.
Rakastanu sua.
Mä oisin rakastanu sua.
Ja tässä on meidän ero.
Sä teet aina sen, mistä luulet hyötyväs eniten.
Enkä mä voi koskaan olla osa sitä.
- Miten sä voit olla niin varma?
- Ei oo muuta ku tää.
- Miksei sitten nauttis siitä vielä kun voi?
- Koska jos ei muuta oo...
...niin tätä on suojeltava.
(Dramaattisia jysäyksiä musiikissa.)
(Nainen englanniksi:) Ei!
(Puheensorinaa, kuulutuksia.)
(Puhetta ei kuulu.)
Sanja, sä elät!
Maailma on tomua ja tuhkaa täynnä.
Mutta ei toivosta tyhjä. (Teräaseen isku.)
(Noria hengähtää ja voihkaisee vaimeasti.)
(Musiikin intensiteetti ja orkestraalisuus kasvaa.)
(Puhetta ei kuulla, jousisoitin-ja pianomusiikkia.)
Eiks tän takia kannata taistella?
(Tulkkaus eri kielille.)
Jos ne valehtelee meille tästä...
...niin miettikää kaikkee sitä, mitä ne eimeille kerro.
(Monikielistä puheensorinaa.)
(Norian naurua.)
(Puheensorina jatkuu, rauhallista ambientia.)
(Monikielistä, toistensa päälle lomittuvaa puhetta.)
(Orkestraalista musiikkia.)