Це «Велоновини Чжао», з вами ведучий Венс Беррі,
пенсіонер, який цікавиться своєю громадою.
Що сьогодні в розділі коміксів?
Дуже дивний випуск «Сімейного цирку».
Дідусь - привид, і він дивиться, як мама купає Джеффі.
Але головна тема сьогодні - чому світ став так неприємно пахнути?
Я називаю це «смородом», пане.
Сказала Замазура.
Її так звуть, бо вона замурзана.
Чому ще когось так називати?
А тепер про погоду.
Зараз буде смердіти!
Махай сильніше! Ти ж птах, хіба ні?
Я не знаю, що я таке!
МАЛЛІҐАН
Що ж, екстрене засідання уряду. Я не бував на них, відколи Буш хотів показати,
скільки кренделів він може вмістити в рот.
Сподіваюся, засідання через те,
що двоє з вас носять взуття не того розміру?
Я не скликав його. Це Люсі.
Треба щось зробити зі смородом.
Люди ненавидять його, особливо той Джоел,
бо в нього тепер собачий нюх.
Голосніше!
Я прикриваю ніздрі руками-вухами!
Я сказала: «Мені шкода, що твої руки тепер вуха!»
Що? Моє вухо! Запах!
Сморід - це забруднення, а забруднення - це погано.
Пам'ятаєте розливи нафти?
Пелікани ставали такими липкими. Ви навіть не уявляєте.
Розливи нафти - частина природного циклу.
Без них пелікани б усе заполонили.
Поїдали б усіх дітей, яких приносять лелеки.
Хай там як, у нас є можливість подумати
про джерела чистої енергії, такі як вітер.
Справді? Вітер?
Те, що приносить сморід.
Те, що перша леді намагається викорчманити.
- Чому ви не підтримуєте інших жінок? - Цю карту вже зіграно.
Схоже, ви одержимі мною.
Слухайте, це важливо. Люди страждають.
Не знаю, Люс. Це справді наша найбільша проблема?
Бо я починаю думати, що це в мене не те взуття.
Зараз поглянемо. Я взяв із собою спеціальну лінійку.
Знаєте, я радий-раденький,
що перша леді цікавиться проблемами.
Тобто, чимось крім ремонту?
Пані Суван, я засвоїв цей урок.
Ви не кволе курча,
і саме час вам знайти своє покликання.
Ну, знаєте, мені подобається ідея...
Не можна скнарити.
Згадайте кампанію Ненсі Рейган «Просто скажи "ні"».
Боже. Я й забула, що людей називали Ненсі.
Анжеліка Ван Бурен хотіла вирішити італійську проблему. Як і Лора Буш.
А Люсі Суван зупинить сморід!
Дякую, пане Ламар.
У минулі часи, коли траплявся ураган, рак чи 11 вересня,
влаштовували концерт зі знаменитостями. Я теж можу!
Хіба ще є якісь знаме...
Геніальна ідея, пані Суван.
Словами не виразити.
Чому це Люсі тусуватиметься зі знаменитостями?
Якщо є щось важливе, то хіба не президент має це робити?
Терпіння, пане. Ми будемо ловити іншу рибку.
Буквально чи... навпаки? Бо ти казав, що ми на цьому собаку з'їмо, а ми так і не їли.
Пошукаю знаменитостей.
За переписом, Енді Дік живе під мостом.
Гадаю, це був перепис 2020 року.
Але, може, він досі там.
Гарне було засідання.
Прямо по горлу!
Кудись зібрався, Аксі?
Раз я застряг на цій планеті,
то маю хоч познайомитися з нею та її м'ясними мешканцями.
Я знайшов путівник у крамниці. Гадаєш, музей мадам Тюссо ще працює?
Так, але «Пляжний патруль» сплавився докупи.
Вони досі гарячі. Просто... по-іншому.
Раннього ранку, Фарро.
Що ж, я була на найбезглуздішому засіданні в історії.
- Посуньтеся, Мюнхенські угоди. - А де був ти?
Бігав. Не очікував, що ми працюватимемо в неділю.
У неділю? Професоре, сьогодні понеділок. Адже так?
Ну, я так не думаю. Але дні зливаються.
Прокинутися, знайди безпечне місце для випорожнення, бла-бла.
Ненавиджу цього чувака.
Бла! Бла-бла!
- Я не розумію, чого ти хочеш! - Бла!
Ми справді не знаємо, яка дата?
А, звісно, це не працює.
Тепер у кишені дивне відчуття.
Це безглуздо.
Сьогодні неділя, і я доведу це.
Хіба що спершу я доведу, що ні,
використовуючи науку,
а не лише милі історії про минуле.
Ну все, виклик прийнято.
Як у «Крок уперед 2: Вулиці»,
тільки ми змагаємося розумами, а не стрункими підлітковими тілами.
До зустрічі на мозковому майданчику.
Підкажіть, тут десь живуть знаменитості?
Ну, є жінка, яка вміє розпалювати вогонь. Вона тут велике цабе.
Ясно. Я тут намагаюся влаштувати благодійний концерт проти смороду.
О, це чудова ідея.
Спів знаменитостей має такий потужний вплив.
Пам'ятаєте «Бойову пісню» для Гілларі Клінтон?
Той кліп переконав мене не голосувати за неї.
Ви справді робите концерт проти смороду, пані з зачіскою?
Так, я виступаю проти нього.
Через сморід ми не бачимо зірок вночі,
і птахи літають надто низько.
Ай, моє обличчя!
Знаєте, пінгвін - гордий птах: поки не копнеш - не полетить.
Навіть Фабії доводиться сміятися.
Я просто хочу допомогти.
Тож якщо хтось із вас знає живих знаменитостей...
Хтось сказав «відомі знаменитості»?
Квестлав і Дивний Ал?
Уже ні.
Світ став занадто дивним, навіть для мене.
Тепер я просто Альфред Янковик.
Я отримував нагороду, коли стався напад.
А я приїхав на Бар-міцву до друга.
Ми вижили, колаборуючи з прибульцями.
Думаю, це був секс?
Хай там як, ми з радістю допоможемо, бо сморід смердить.
Зараз не час для жартів, Квестлаве.
Кажіть, що потрібно. Можу грати на ударних.
Так! Але я не співатиму пародійні пісні.
Я гратиму лише польку.
Ти негідник, Янковику!
Щось не схоже на те, що на фото.
Через тебе! Повертайся на свій Янус!
Дуже смішно.
Але жарт невдалий, бо в мене немає ануса.
- Їх у мене десять. - Геть звідси, виродку!
Я й не проти. Але я застряг тут, і нам усім треба...
Ай, мої ануси!
Трясця.
Одна з цих штук точно має відкрити таємний прохід.
Головні новини: нова ініціатива першої леді «Зупини сморід».
Люди люблять її та її ініціативу.
За опитуванням мене, вона була доброю до мене.
Ви слухаєте «Новини Чжао». «Чжао - це майбутнє».
Лайкніть та підпишіться на возику.
Ще про Люсі - вона влаштовує концерт.
А як щодо президента? Що він сьогодні зробив?
Не знаю. А що робить президент?
Схоже, він просто стоїть, як спрагла сучка.
Серйозно?
Ти б навіть не ображав тут мене, якби не я.
Пам'ятаєш? Я врятував Землю!
Це було тиждень тому.
У нас тут новини, а не старини.
Агов, Чжао, назад до роботи!
Неділя - вихідний, сер.
Сьогодні ж четвер.
У мене вдома щодня бургер-вівторки,
бо я живу в забігайлівці!
Казав, що треба зайнятися смородом.
Усі тепер говорять про Люсі,
а все, що роблю я - це не знаходжу таємні проходи!
Ну ж бо, відкрий щось.
Прямо в обличчя!
Вибач, Фабіє.
Я ж казав, ми будемо ловити більшу рибку.
Я не люблю рибу, хіба що з кетчупом.
Пане Президенте, я не залишу вас у підвішеному стані,
немов мамину білизну на мотузці.
Сусідьскі хлопчаки заглядають через паркан,
дивуючись зі шлейок, застібок і мережива.
- У мене є план. - Знаєш, що робить Бог, коли маєш план?
Він робить із тебе й мене бовдурів!
Я хотів зробити вам сюрприз, але нехай. Ходімо прогуляємося.
Прогуляємося? Типу, «пройдемося» по-модному? Я можу.
Ну, це ви виходжуєте, пане.
Тепер ви дефілюєте. Просто нормально йдіть.
- Я вже не можу. - Не старайтеся так.
Не думав, що побачу докторку Фарру Браун у бібліотеці.
Ти зараз на моєму майданчику, як Чейз на уроці балету Енді.
Знову «Крок уперед 2»? Байдуже.
Щасти знайти сьогоднішню дату в книжці з історії.
Так, я забув, що наука завжди робить все краще.
Дякую за ядерну зброю, м'язистих стариганів і Франкенштейна.
- Монстра Франкенштейна? - Монстра!
Побачимося на льоду.
Це посилання на спорт? Не на того натрапила.
«СВ. ПОХМІЛЬНИЙ ПОНЕДІЛОК»
Книги, читати книги
Вони як фільми для мозку
Слова, наприклад
«Елементарно» чи «похилий»
Я написав цю пісню
Прочитавши книгу
Книгу про написання пісень
У книжках є всяке
Що варто знати
Наприклад, як співати все вище
І вище
Дякую, книги
Книги!
Гаразд. На що я дивлюся?
Це нафтове родовище, пане.
Може, я й поспішив поперед батька в пекло. Хоча це неможливо, бо він давно вже там.
Але це щоб допомогти вам.
Відновимо електропостачання - і виборці
будуть їздити на авто й користуватися мікрохвильовками.
Де ви знайшли людей, які вміють добувати нафту?
Один із планів військових щодо перемоги над прибульцями
був узятий із «Армагеддону».
Це ж фільм про підрив астероїда.
А «Космічний джем» - про баскетбол. Помилки трапляються.
Але не сумнівайтеся, буріння нафти - це не помилка.
А як же Люсі?
Вона ж ненавидить нафту. Забруднення і все таке.
Нафта натуральна. Вона утворюється з кісток динозаврів.
Тож бензин - це життєва сила велоцирапторів.
Оце круто!
Люсі пробачить вам, якщо зможе сушити волосся феном
завдяки силі кісток істот, які тероризували наших предків.
Ви знову будете героєм, пане Президенте.
Гаразд, проведемо пресконференцію.
Я такий виводжу ігровий автомат з «Галагою»:
«Він не працює. Розбиймо його».
А потім такий:
«Чекайте-но!»
І потім я весь вечір граю в «Галагу» і всі шаленіють.
Прекрасна ідея. Влаштуємо це всього за кілька місяців.
Місяців? Боже мій.
Рим теж не за день збудували.
Я якось був у Римі.
Схоже, його взагалі не будували. Там одні руїни.
КОНЦЕРТ СМОРОДУ
Люсі тусується з Дивним Елом і однією дванадцятою «Зе Рутс»?
Агов, куди це ви зібралися?
Дякуємо нашим виконавцям -
Квестлаву, Альфреду Янковику,
і Джої Монтесіто, який вдає Френка Калієндо.
Я Френк Калієндо.
І ваш президент Сполучених Штатів -
Метью Малліґан!
Що ти тут робиш?
Люс, ти маєш піти в магазин, взяти стільця
й сісти на нього, щоб не впасти.
Ти ж знаєш, я не можу.
У магазині меблів повно вовків.
Знаєте, багато хто говорить про сморід...
І грає про нього на акордеоні.
...А от я збираюся щось із ним зробити.
Саме так. Адміністрація Малліґана
назавжди позбудеться цього смороду.
Ось що я називаю хоум-раном.
Коронна фраза.
Так!
- Ми любимо тебе! - Коли нам заплатять?
ПУТІВНИК ПО ВАШИНГТОНУ, КОЛУМБІЯ
Вітаю. Я звичайна людина, як і решта вас, людей.
Ти не звичайна людина.
Агов усі! Білл Клінтон живий! Я так і знав.
У нього руки горили. Це я теж знав.
- Я... - Боже, ні!
Не хвилюйтеся.
- Я не... - Це Білл Клінтон! Тікайте!
Я просто хочу краще вивчити вашу расу!
Ти точно те саме сказав мені тоді, у 1998-му.
Я не знав
Що пісня буде довшою
Жодна книга мені не допоможе
А, ні, чекайте, ось книга
Про вигадування слів у рок-піснях
ЛИШЕ ДЛЯ ДОРОСЛИХ
«ЩОДЕННИК ВОРРЕНА ГАРДІНГА»
Еврика.
Моя пісня закінчується
Дякую вам, книги!
Далі - реклама.
Приходьте побачити Джої Монтесіто в «Підвалі».
Тепер ще глибше під землею.
І назад до новин.
Сьогодні в Білому домі сказали, що позбудуться смороду.
Пройшло вже кілька годин, а він досі є.
У чому річ?
- Люди хочуть відповідей. - Так, у чім річ?
Тут досі пахне, як у сраці, пане.
А можете повернути? Це був гарний камінь.
- Клас! - Чому всі вже зляться на мене?
Бо ви дали обіцянку, а обіцянки - це політичне самогубство.
Згадайте «ні новим податкам»
чи «покладемо край італійській проблемі».
Італійці повернулися з Аляски, наче нічого не було.
Що ти взагалі робив на концерті? Ламар сказав, що сморід - моя річ.
Я не можу чекати на нафту так довго.
Він добуває нафту!
- Ви дурбецало. - Що?
Справжній дурбецало.
- Отже, ми всі облажалися. - Коли це я облажалася?
Може, коли Єва з'їла те яблуко?
Але якщо ми позбудемося смороду, то нам усе пробачать, так?
Уся суть у тому, що сморід - це проблема, яку не вирішити.
«Світ пішов коту під хвіст.
Цікаво, що ж може так смердіти?»
Усе!
Чекайте, чому ви дали мені нерозв'язну проблему?
- Ви казали, що вона ідеальна. - Бо вона нерозв'язна.
Я хотів позбутися вас, щоб ви не набридали мені й Президенту,
а організовували безглузді благодійні концерти.
Грошей більше немає! Що ви збирали?
Я не знаю! І я так і знала.
Ви хотіли прибрати мене, щоб я не заважала вашим планам.
Якщо ти такий розумний, то що нам робити тепер?
Кому «нам», пане Президенте?
Я не хочу мати з цим нічого спільного.
Ви всі залишаєтеся на самоті.
Чудово! Знаєш, ти нам не потрібен.
- Ми з Люсі придумаємо, як це виправити. - Так!
- Ти відстій, Малліґане! - Сама така, Замазуро!
Я знаю, що сьогодні понеділок, і доказ прямо...
Дурний сморід.
Тільки не знову!
- Я чекав на тебе. - Що ти тут робиш?
Ти дивився в мої записи?
Навряд чи.
Мій анус!
Ні, Фарро, я тут через оце.
«Щоденник Джорджа Вашингтона.
При втраті поверніть якомусь із моїх рабів
за грошову винагороду».
Оце так іронія, еге ж?
1797 рік. «Я лежав у полі, накурившись гашишу Джефферсона,
коли побачив спалах світла в нічному небі.
Час припиняти так укурюватися».
Але це були не галюни. Це була комета.
Комета Вашингтона, яка з'являється раз на 25 років.
Саме так. І в 1997 році поява комети відзначена в щоденнику Білла Клінтона,
в ту ж ніч, коли Кетрін Белл у серіалі «JAG»
«билася з хлопцем на човні й дуже спітніла».
І комету буде видно цього року,
увечері понеділка, 11 квітня.
І це, звісно ж, сьогодні.
Ні, докторе, сьогодні неділя.
Тож комета з'явиться лише завтра.
Глянь сама. Я не розібрався, як ця штука працює.
Небо вгорі, професоре.
Так було, коли я прийшов сюди.
Сучий син.
Отже, за словами вченої,
це моє нафтове родовище викликає сморід.
Це звучить дурніше за фліцафлемний пиріг моєї матінки.
Це я вигадую. Я дуже втомлений.
Місто збудоване на болоті. Це жах.
Але завдяки компромісу з південними штатами...
Ну годі, невже все завжди буде зводитися до цього?
І це не просто болото.
Булькаючі міазми сірчаного газу від розкладених мешканців моря.
Ваше буріння випускає тисячорічні токсичні випари.
Боже милостивий і його маленький білявий сину, зупиніть це.
Боюся, уже надто пізно.
Слухай, друже: це ти винен.
і коли ця штука лусне, ти опинишся по вуха в...
- О, Сатано, забери це! - Боже!
Мої очі!
- Я віддаюся тобі, Сатано! - Я теж буду вірний тобі, Сатано!
Сморід - твоя провина?
Ну, пане, це провина вашого віцепрезидента,
а також це проєкт першої леді.
Тож коли та бульбашка лусне, ніхто з нас не буде чистим.
Бабця буде мити нас зі шланга у дворі.
Я ж казала, що нафта погана!
То треба було мені показати. Я візуал!
Слухайте, може, ще є спосіб викрутитися з цієї халепи.
Знаєте, що таке свинячий відстійник?
Тоді дозвольте мені просвітити вас піснею.
Свинячий відстійник
Місяць врожаю і Бетті Джун
О, свинячий відстійник
Я скоро повернуся, мила Бетті Джун
Ю-ху!
Свинячий відстійник
Послухай мене, я скоро прийду...
Ця пісня нарешті пояснить, що таке свинячий відстійник?
У наступних куплетах.
То на чому я зупинився?
Отже, опівдні я стану твоїм нареченим Моя Бетті Джун...
Боже! Що таке свинячий відстійник?
Це велика яма, яку викопує свинар,
щоб збирати, пробачте за вираз,
послід, який виділяють його свині.
Зрештою, кількість метану досягає критичної маси
й він, ну, вибухає,
як це зробить і наша бульбашка.
І як це нам допоможе?
Ну, людям, що живуть поруч, на це абсолютно начхати.
Вони знають, що ці вибухи означають процвітання свинячої ферми.
А процвітаюча ферма - це робочі місця,
а нові робочі місця - це... нові лопати? Чи...
Я не знаю, як це працює.
То ми маємо змусити всіх думати, що сморід - це добре?
Серйозно?
Але ти сказав, що ця велетенська бульбашка, і я цитую,
«бебехне так, що мало не буде, паць-паць».
Тоді в нас немає часу.
Треба правильно подати це, і якомога швидше.
На щастя, я маю задум, як саме.
Читати? Чуваче, я кінестет.
Куди ви, друзі-люди?
Боже, пеніс, що просто так висить там зовні - це так боляче.
Так, ми знаємо, Клінтоне. Мерзотник.
Ми йдемо на вечірку смороду.
Сподіваюся, з цим запахом щось зроблять.
Запах?
Тобто, так, мій людський ніс його відчуває. Жахливо.
Чи добре?
Може, гаряче?
Кавабанга!
Кого я намагаюсь обдурити? Я не почуватимуся тут як удома.
Що ти робиш, придурку? Говориш із друзями?
На Карді-Бі розмовляти з собою - це дуже круто.
Ага, звісно.
S-O-S
Ласкаво просимо на фестиваль смороду!
Слухай, Люсі, щодо смороду -
я чув, що ти багато дізналася про нього?
Я багато дізналася про сморід, і чим більше дізнаюся,
тим більше розумію, що бажання позбутися його неправильне.
Як справи?
А я все думав, коли нарешті задзвонить мій телефон?
У тебе досі є телефон?
Ні. У кишені дивне відчуття.
Джонні, ти знаєш, я поважаю прямоту редактора «Велоновин»...
О, починаються попередні ласки. Ненавиджу їх. Переходь до створення дітей.
Що ж, я хочу запропонувати тобі новий підхід до освітлення смороду.
О, Ламаре, не варто було.
Знаєш, це я зазвичай даю хабарі.
Приємна зміна справ.
Я радий, що ти мій друг.
Джордж Вашингтон сказав, що тут пахне так, ніби «усе лайно в пеклі ожило
і на за наказом самого Диявола
наповнило мій ніс духом усього гівна, що коли-небудь було на Землі».
Саме так.
Це запах, який відчували Джордж Вашингтон, Пол Баньян і, ну, всі інші.
І раз це влаштовувало їх,
тих чуваків, які написали все це
та зробили все це,
то це влаштовуватиме й мене.
Від редактора! Тепер сморід - це добре.
Зацініть, який я гучний!
Нове дослідження! Сморід має історичне значення!
- Ніхто не гучніший за мене! - Знаєш, я довіряю «Велоновинам».
Вони надають нам факти, і ми формуємо власну думку.
Мені подобається сморід.
Тож якщо позбудемося смороду,
то позбудемося історії.
Я люблю зберігати історію, щоб її пам'ятали.
Інакше ми забудемо її, і це стане історією.
Так, сморід смердить.
Але якщо він зникне, це буде відстій!
- Це був мій жарт. - Що ж, прекрасно.
Може, колись хтось напише про це пісню.
- Мене не треба просити двічі! - Не зараз, Альфреде.
- Стривай, це що... - Це комета! Я мав рацію!
Що ж. Молодець, професоре.
Але хіба її має бути видно вдень?
Ні, вона, мабуть, потрапила в нашу атмосферу.
Але що змінило її...
А, так, Місяць же розтрощили.
Може, нам варто кричати й тікати?
Ні, вона розпадеться перш ніж долетить до нас.
Ох, нехай йому грець.
Я люблю сморід!
США!
- Що ти робиш? - Нічого. А що ти робиш?
У тебе був шанс, друже.
І якого біса саме зараз?
Не знаю! Я вчився у школі та коледжі для хлопців.
А потім у нас було як у «Крок уперед»...
Це було лише в тебе!
Я збуджений, бо мав рацію!
Я вкрита рідкими доісторичними крабами, Саймоне.
Господи!
Вибач, що зіпсував твою важливу справу,
хоча це лише Ламар використовував тебе.
Однаково не треба було псувати. Псувати - погано.
Тобі пощастило, що все обійшлося.
Боже, прямо в око!
А щоб тобі, Джордже Вашингтоне!
Невже це справді... сірчана грязюка?
На Землі є сірчана грязюка!
О, на смак точно як фліцафлемний пиріг удома.
Може, Земля не така вже й погана.
Гарячі новини! Схоже, Білл Клінтон їсть це.
Від редактора. Ти огидний, чуваче.
- Я повернувся - Повернувся
Щоб закінчити це
Бо пісні - це чудовий спосіб закінчувати
- Дякую, книжки - Дякую, книжки
Дякую, книжки
Переклад субтитрів: Юрій Пасічник