NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Mä ratsastan
Vapaana vaan
Tuu mukaan tähän matkaan
Kohti tuntemattomaan
Mä ratsastan
Vapaana vaan
Niin pitkään kun oon kanssas
Tunnen hengen erämaan
Jee
SPIRIT - VAPAUDEN KUTSU
Vien isäni Keltanokkajoelle ja sitten majakalle.
Odotan vain, että saan näyttää muistokirjani ja kertoa kaikesta.
Miltä näyttää?
Tosi hienolta.
Et olisi pannut kuvaa, jossa Bumerangi syö eväitäni.
-Näytät tosi vihaiselta. -Oli nälkä.
Hevosella oli kauransa.
Mitä täällä on tapahtunut? Siivosin jo koko aamun.
Joudun siivoamaan koko huoneen ennen perhepäiviä.
Älä huoli, Bebe. Minä siivoan.
Sinun siivoilusi ei ikinä läpäise Schumannin sotilastarkastusta.
Mitä?
Isäni tarkistaa, että tilat ovat tiptop,
koulutyöni moitteetonta ja...
Miksi haaskaan aikaani selityksiin?
Olipa rankka tallivuoro.
Jouduin jahtaamaan viheltelevää varsaa.
Yleensä puollan viheltelyä, mutta iltametelöintiä en salli.
-Niin sitä pitää, Abigail. -Olet kunniaksi liivillesi.
Eihän, liivin kantaminen on minulle kunnia.
-He tulivat! -Vihdoin näen isäni.
Jihuu!
Kamut!
Maricela?
Neljäs kamunne on saapunut. Kuulin, että teillä on perhepäivät.
Mutta et ole perhettä.
Olemme paljon enemmän. Olemme kamut!
Mysteeri ja minä kaipasimme myös maiseman vaihdosta.
Ero kamuista on saanut sen vähän apeaksi,
joten oli jälleennäkemisen aika.
Spirit näyttääkin ilahtuneen.
Tule, Mysteeri. Asetumme kodiksi.
-Höpönassu! -Pikku kultamme!
-Pru, rakas! -Tulkaa, minulla on paljon näytettävää.
Noita poskia täytyy puristaa.
-Onpa hurmaava liivi. -Ei mikään hurmaava, äiti.
Kun ylläni on keltainen liivi, ansaitsen kunnioitusta!
Heippa, systeri.
Snips! Liivini!
Oho! Olen pahoillani.
Hetkinen. En olekaan.
Nyt saat haista koko päivän kakulta!
Ole hyvä vain.
Äiti, luulin että Snips jäisi Miraderoon Cora-tädin luo.
Veljesi innostui ikihyviksi ajatuksesta, että näkisi koulusi.
-Ei olisi ollut mukavaa jättää häntä. -Ei, vaan ihan mukavatonta.
-Suorastaan julkeaa. -Etkö olisi kaivannut tuota?
Isä!
Nuppuseni!
On ollut ikävä.
-Spirit! -Mitä kaikille Miraderossa kuuluu?
Kaikki ikävöivät ja harmittelivat, etteivät pääse.
Junassa kävi tosi hauska juttu. Törmäsin opiskeluaikojen parhaaseen kaveriini.
Lucky, tässä on ylikersantti Schumann.
Hei.
Hauska tava... Sanoitko "Schumann"?
Isä!
Bebe.
Tässä vanha ystäväni, Jim Prescott.
Isämme ovat opiskelukavereita.
Hassu sattuma, eikö?
Hei, minulla on idea...
-Voimme viettää viikonlopun yhdessä. -Hyvä idea.
Isä käy aina ensin huoneissamme ja tarkistaa, että kaikki on tiptop.
Tästähän tulee hauskaa. Kierrämme koulua yhdessä.
-Sanoitko "hauskaa"? -Mahtavaa.
Neljän hyvän ystävyksen yhteinen viikonloppu.
Isä, enpä oikein tiedä.
Bebe ja minä emme ole hyviä ystäviä.
-Vaan bestiksiä! -Selvä pyy.
Jim, viimeinen kampuksella on kylmä papuämpäri!
"Bestiksiä"? Emme siedä edes toistemme läsnäoloa.
-Miksi valehtelit? -Koska isäni hymyili.
Hän ei ikinä hymyile.
Jos vanha kaveri saa hänet näin onnelliseksi, niin me olemme bestiksiä.
Vain tervetulotilaisuuteen asti, jooko?
Hyvä on, siihen asti.
Tervetuloa Palominokallioon,
äidit, isät, sisarukset, mummit...
Minun tyttöni. Katso nyt häntä.
-Olen tosi ylpeä. -...vaarit.
Siinähän ne olivatkin.
Odotatte varmasti innolla, mitä varsanne, vuosikkaanne...
Tuolla on kouluratsastuskenttä.
...joten nähtävää riittää.
Kuten joka vuosi, viikonloppu päättyy perinteiseen -
ja ihastuttavaan perheajeluun...
Minä en ötököitä pelkää!
...johon rakennatte omat vaunut.
-No, johan! -Snips, lopeta!
Melkein sekosin sanoissa.
No, perheet, nauttikaa ajastanne.
Hyvä, antaa mennä.
-Hienosti! -Upeaa, kulta!
Korkea tupla. Chica Linda ja minä olemme harjoitelleet... ikuisuuden.
Ja nyt hallitsette sen.
Tule, Kessu.
Hei!
Rauhassa!
Oma pojuseni.
Bebe nimesi sen minun mukaani. Keneltä Spirit sai nimensä?
En tiennytkään, että Beben hevonen on nimeltään Lörppö.
-Nyt lähtee! -Tuskinpa vain.
Hei, varo!
Hyvä, Jim.
Ei hassumpaa.
-Etkö parempaan pysty? -Isä, mennään lounaalle. Kahdestaan.
Teillä on varmaan kiireinen aikataulu.
Ehei, aikataulussa on tilaa ja mahat kurnivat.
Kanttiiniin, mars! Yks, kaks, kol, nel.
Mennään!
Maricela, hevoset syövät Rehusäkissä.
Mysteeri ei ole syönyt päiväkausiin. Se saa syödä missä vain.
Katsokaa, väri palaa sen poskiin.
Vierailu heppakoulullenne oli minulta loistava idea.
Kyllä se näyttääkin hehkuvan.
Viime koulussa Bebe oli edistyneiden luokalla.
Hän oppi lukemaankin jo neljävuotiaana.
Ehkä Bebe voi auttaa sinua opiskelussa.
Lucky on hyvä monessa, mutta...
isänsä lailla opiskelu ei ole hänen vahva puolensa.
Ehkä minä voin auttaa Bebeä laukkakisoissa... Voitanhan ne aina.
-Niinkö, Bebe? -Takuulla.
Eikö vain, bestis?
Isä, ratsastetaan kallioille.
Nähdään taas myöhemmin.
Bebe, kerro minulle häviöistäsi. Analysoidaan, mikä meni vikaan.
Sitten Jack haastoi minut laukkakisaan...
-Jim! -Hei, Lucky!
Bebe ehdotti, että tulemme mukaan. Teidänlaisenne nahjukset saa aina kiinni.
Tuo kuulosti haasteelta. Viimeinen kallioilla on läskipihvi!
Rauhassa, Spirit.
Bebe, tämä on perheviikonloppu.
Ei Schumann-viikonloppu. Tämän jälkeen tiemme erkanevat.
Isä ja hra Prescott, Lucky ehdotti yhteistä aamiaista huomenna,
jonka jälkeen voimme rakentaa vaunuja.
Loistoidea, Lucky.
No niin, Chica Linda. Hyvä tyttö.
Tänne näin, tule.
Pru-kulta, olemme nyt nähneet kuusi kouluratsastustuntia.
Aika paljon harrastukseksi.
Ennen se oli harrastukseni, mutta sitten meidän piti valita ala.
Abigail valitsi eläinlääketieteen, Lucky laukkakisat ja minä kouluratsastuksen.
Muistatko, miten innoissasi olit kouluun tulosta?
Mekin olimme, koska ajattelimme, että oppisit tilanhoitoa.
Jotta voin ruveta hoitamaan tilaamme.
Aivan niin, kulta.
Se olikin ideana, mutta...
Antaa mennä, señor Vaunu!
Anteeksi, Pru sekä herra ja rouva Pru.
Snips!
Vaunu on paraatia varten!
-Vauhtia! -Varo juomakaukaloa!
Liivini!
Hänkö opiskelee lääketiedettä?
Ja niin lettuja syödään!
Ensi kerralla, kamu.
Ensi kerta tuleekin ihan pian,
sillä Bebe ja minä aiomme opettaa teille vaununrakennusta!
Niinpä. Peittoamme heidät!
Kesä kessulla!
-Maistuiko aamupala, Bebe? -Mitä sanot, Lucky?
Prescottit vastaan Schumannit?
Toki. Ihan sama.
Kaikki hyvin, nuppuseni?
Toivoin, että viettäisimme aikaa yhdessä.
Vain me kaksi.
-Kessu ja minä teemme retkiä kaikkialle. -Hyvä, hyvä.
-Tunnemme kampuksen läpikotaisin. -Hienoa.
Haluan näyttää muistokirjanikin.
Olet oikeassa. Eihän tämä ole kaveriviikonloppu.
Vaan perheviikonloppu. Kiitos, kun kerroit, että isäsi on mokannut.
Yritän korjata tilanteen.
Hei, Schumann.
Jätämme tällä kertaa väliin. Haluamme viettää aikaa kahden.
-Niinkö? Selvä. -Mutta meillähän on niin kivaa.
-Pikku kilpailuako pelkää... -Heippa!
Muistokirjan jälkeen voisimme ratsastaa majakalle.
Sitten näytän laukkaradan.
Voi, unohdin tuoda Spiritille letun.
Lupasin sille. Tulen ihan kohta.
Lähdetään aukiolle.
-Vaununrakennus alkaa pian. -Huonetarkastus unohtui.
Varmistan, että se on tiptop, katson lukujärjestyksen,
ja puhun opettajiesi kanssa edistymisestäsi.
Olin ajatellut...
Tietenkin, isä. Hyvä suunnitelma.
-Ettekö rakennakaan vaunuja? -Mitä se sinua liikuttaa?
Sano vain, mistä kiikastaa. Valebestikset jakavat kaiken.
Ylikersantti Schumann odottaa minun olevan täydellinen.
Minunkin isäni haluaa, että teen parhaani.
Ei samalla lailla. Isälle ei riitä, että huoneeni on tiptop,
vaan koko elämäni pitää olla.
Ei se pienenä haitannut, mutta olen tarpeeksi vanha pärjäämään itsekin.
Sinun ja isäsi kanssa oli ihan erilaista.
Niin... hauskaa.
Kerro hänelle, miltä sinusta tuntuu. Kyllä hän ymmärtää.
Hän on ylikersantti. En nouse ylempiäni vastaan.
Valmiina?
Voin oikeastaan näyttää muistokirjan myöhemminkin.
Vaununrakennus kuulostaa hauskalta.
Ja pitäähän meidän päihittää Schumannit.
-Oletko varma? -Ihan varma.
Hei, Schumann, haepa vasara ja nauloja.
-Tule, isä. Tämän me voitamme. -Hyvä on.
Antaa mennä, poju!
-Jes! -Vau! Katsokaa heitä!
Ei se rodeota ole, mutta aikamoista.
He ovat Sahir ja Priya Kapoor.
Kouluratsastusmestarit. He esiintyvät ympäri maailmaa.
Näettehän, ei pelkkä harrastus.
Priya, Sahir, tässä ovat vanhempani.
Upeasti hypätty.
Te todella saatte leuat loksahtamaan.
No, kiitos, herra ja rouva Granger.
Kertokaa heille voitoistanne.
Voitimme juuri Pariisin näytöksen -
ja sitä ennen maailmanmestaruuskisat Skotlannissa.
Eikö matkustelu haittaa teitä?
Ei, se on meistä ihanaa!
Kävimme kotikoulua, jottemme jäisi opinnoissa jälkeen.
Milloin sitten käytte kotona?
Koti on siellä, missä olemme. Nyt se on Palominokalliossa.
Huomenna... ken tietää? Ehkä Egyptissä tai Australiassa.
Tai Milanossa! Jos hyvin käy!
Annetaan heidän jatkaa treenejä. Heillä on pian kisat.
Eihän ole.
No, Prescott, hihat heilumaan!
Näytä heille, miten se tehdään, isä!
-Hyvä, isä! -Hyvä, isä!
Tasapelikö?
Jatketaan kisaa! Ajetaan näillä vekottimilla tuonne.
Kotkavuorelleko?
Niin, Kotkavuorelle.
-Tämän sinä häviät, vanhus. -Vai vanhus?
Sinusta se pehmo on tullut. Ajelet vain junalla päivät pitkät.
Bebe, etkö puhunut Kotkavuoren puunhakkuista?
Varmasti polku on jo siivottu.
Emmekö voi tehdä jotain muuta? Sinä vain tallivuoroilet.
-Tehdäänkö mutakakkuja? Mutalinna? -Minulla on kiire.
Muta...
Snips!
Miksi olet aina kimpussani?
Aiheutat harmia aivan joka hetki. Miksi edes tulit?
Siivoan kai tämänkin.
Siinähän sinä olet.
Miksi tuima ilme?
Snipsin takia. Hän aiheuttaa pelkkiä hankaluuksia.
Miksei hän jäänyt Miraderoon?
Onhan veljesi välillä vähän villi.
Mutta lähtösi jälkeen hän liimasi kuvasi seinälle.
Hän puhuu sille joka ilta.
-Aika kovaa. -Hän kertoo kuvan Abigailille kaiken.
Miten päivä meni, mitä hän teki Señor Porkkanan kanssa,
-mitä Mary Pat pani hänen tukkaansa... -Minne hän kätki kenkäni.
-Oikeastiko? -Hänellä on ikävä sinua, höpönassu.
Löysinpä!
Et tykkää minusta enää,
kun sotkin tallivuoroilusi.
Siksi aion elää tämän kiven takana.
Anteeksi, että huusin sinulle.
Ei tarvitse muuttaa kiven taa.
Kiinnostaisiko erikoistehtävä?
Liittyykö siihen mutaa?
Tai kakkuja?
Oho! Anteeksi.
No niin!
Hyvältä näyttää.
No niin!
Valmiina,
paikoillanne,
nyt!
-Miten sujuu? Pysyhän perässä! -Ei!
Täältä minä tulen!
Tämän minä osaan!
Schumann johtaa!
Pahus soikoon.
-Isä! -Voi, ei!
-Voi, ei! Schumann! -Mennään!
Reunalta on jyrkkä pudotus.
Bebe, köysi. Lassoa etupyörät.
-Minä hoidan takaosan. -Vauhtia!
Antaa mennä!
Vauhtia, poju!
Isä!
-Schumann, oletko kunnossa? -Olen. Sepä oli...
-Täpärällä. -Tämä on minun syytäni.
Tiesin puiden hakkuista.
Bebe! Tiesitkö tästä?
Etkä perunut kisaamme?
Ylikersantti Schumann, Bebe halusi sanoa, mutta...
ei osannut.
Etkö osannut puhua isällesi kaadetuista puista?
Halusit kisata, enkä halunnut pilata hauskanpitoasi.
En osannut kertoa totuutta. Sinulle ei ole aina helppo puhua.
En tiennyt, että olen niin hankala.
Tiedätkö mitä? Ei se mitään. Mennään vain paraatiin...
Bebe, ei. Puhu hänelle siitä tiptop-jutusta.
Isä, sinun ei enää tarvitse tarkastaa huonettani -
tai lukujärjestystäni.
Jätämme teidät kahden. Tule, Lucky.
Mentäisiinkö katsomaan muistokirjaa?
Haluan näyttää sinulle kaiken.
Pääsin edustajaksi vain, koska Lucky luopui kisasta.
Ja kun sanoin, että sain parhaan arvosanan...
se oli oikeasti toiseksi paras.
-Voi, Bebe. -Tai siis kolmanneksi paras.
Olen pahoillani. Olisi pitänyt tajuta ilman putoamisvaaraakin,
että tarvitsemme laatuaikaa yhdessä, eikä pelkkiä sotilastarkastukia.
Tule, mennään. Esitellään luomuksemme paraatille.
No...
se siitä.
Te perheet olette selvästi panneet parastanne.
Tässä Ursula Lin Yang sekä äiti Judy ja heidän kirsikkakuvioinen vaununsa,
jota vetää Kirsikka.
Siinä on pidetty kiinni teemasta, vai mitä?
Paras kuunnella tallivuoro-Abigailia.
Jos hän käskee mennä riviin, menette riviin.
Hänen kanssaan ei pelleillä.
Seuraavaksi Bebe Schumannin ja hänen isänsä vaunu, joka edustaa...
No, en kyllä ole varma, mitä se edustaa.
-Tässä oli asuntolan juhlat. -Näyttää hauskalta.
Niin olikin... kunnes pusikko syttyi tuleen ja melkein poltti koulun.
-Ja tässä Sauli-saukko. -Mikä söpöläinen.
Abigail juuttui myrskyyn ja melkein hukkui yrittäessään palauttaa saukon laumaansa.
Kaikki siis kuin ennenkin.
Aika meni hirveän nopeasti.
Tulee ikävä, nuppuseni.
Kuulehan... Lakanan tulee olla 40 asteen kulmassa.
Älähän yritä. Tiedän, että 45 asteen kulma on oikein.
Jään kaipaamaan keltaliivin tuomaa valtaa, systeri.
Tässä.
Saat pitää. Tarvitsemme tallivuoroharjoittelijan.
Älä huoli, käytän valtaani Miraderon siistinä pitoon.
Nähdään pian, kulta.
-Muista, mitä sovimme. -Muistan kyllä.
Varovasti. Herkkiä hajuvesiäni ei saa heilutella.
-Pru, miten vanhempiesi kanssa meni? -Olen tehnyt päätöksen.
Olen aina luvannut ottaa tilan kontolleni, ja niin teenkin vielä.
Mutta ensin tähtään kouluratsastushuipulle.
-Siitä heille pitää vielä kertoa. -Älkää kyynelehtikö.
Pitää pysyä lujana.
-Nähdään. -Hei, Maricela.
Olette urheita!
Maricela, sanoit Mysteerin viihtyneen täällä paremmin.
Johtuisiko se ihastuksesta Spiritiin?
Mysteeri ei ihastu, vaan siihen ihastutaan.
Kamut, tuo ei taida olla ihastusta.
Luulen, että se on...
rakkautta.
Ovatpa ne suloisia yhdessä!
En voi käsittää tätä epäsuhtaisuutta,
mutta tämän romanssin täytyy antaa kukkia.
-Mitä tarkoitat, Maricela? -En pysty erottamaan rakastavaisia.
Sydän tahtoo, mitä se tahtoo.
Mitä? Ei. Mysteeri voi jäädä. Kyllä se pärjää kanssamme.
En jätä Mysteeri-armastani noin vain.
Taisimme saada Maricela-perheenjäsenen.