EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag är på väg
Jag flyger fram
Så följ nu med Du ska få se
Nu vill jag visa min värld
Jag är på väg
Jag flyger fram
Vi är tillsammans du och jag
Och känslan växer dag för dag
Yeah
SPIRIT - PÅ FRIA VIDDER
Är mina flickor hungriga?
Vill ni ha lite frukost?
Förlåt, vi håller på att öva här.
Polly är så nära att börja krypa, Jim.
Hon kommer nog igång vilken dag som helst.
Oroa er inte, det kommer när det kommer. Barn utvecklas i sin takt.
Vips så springer de och galopperar kors och tvärs.
Pappa! Kate!
Hej, Polly! Har du börjat krypa?
Nästan!
Jag längtar tills Polly kan ta en ridtur med mig och Spirit.
Är det där från Palomino Bluffs?
Har vi fått svar från ridskolan? Vad står det?
Vi har inte öppnat det än. Vi ville vänta på dig.
"Vackra Palomino Bluffs, med gott om plats...
...sovsalar..."
Var står det? Var står det?
Ja! Vi kom in! Spirit och jag kom in!
-Jag är så stolt över dig! -Grattis!
-Vi kom in! -Jag med!
Hurra!
Ja!
Härligt!
Vi gjorde det, Spirit!
Ja!
Kära nån! Hon kryper!
Polly! Jag visste att du kunde!
När ni väl kommer och hälsar på lär hon gå och galoppera kors och tvärs.
Vid sidan av lektionerna finns det massor av roliga saker.
Titta på husen som vi ska bo i.
Två våningar. En för hästarna och en för oss.
Har du packlistan, Abigail?
Vi borde kolla den innan vi beställer från Winthrop.
Jag har tränat på origami. Fint, va?
Ja, verkligen realistisk. Vad mycket man ska ha med sig.
Winthrop får ta emot en stor beställning.
Och en liten glassbeställning.
Det behövs inte, syrran. Jag bjuder.
Vill du bjuda Abigail på glass?
Varför det?
Kan man inte bjuda sin bästaste storasyster?
Inte utan anledning.
Okej, då! Jag behöver Abigails hjälp.
Den nya läraren tycker inte att jag är bra på att läsa och skriva,
trots att jag kan alla tio bokstäver!
Det finns fler än så.
Jag kan de tio viktiga, men det håller inte den nya läraren med om.
Om jag inte lär mig att skriva måste jag sitta inne på rasterna och öva.
Hela mitt liv är förstört!
Du måste lära mig, Abigail. Snälla!
-Det ska bli! -Ja!
På riktigt?
Vi ses i skolan om en timme, så sätter vi igång.
Tack! Du är verkligen bästaste storasystern.
Du kanske borde tänka om, Abigail.
Vad är det som ska tänkas om? Jag kommer att sakna Klipp.
Han är inte så hemsk...ibland.
-Han kan till och med vara gullig. -Som när då?
Som...när mamma bakar kakor
eller när han spelar Pappa Påsklilja på Vårblomsfestivalen.
Vad är det, Abigail?
Jag insåg att nu när vi ska börja skolan efter årsskiftet
kommer vi att missa Vårblomsfestivalen.
Ja, så blir det nog.
Jag har varit så glad för skolan att jag glömde allt som vi går miste om.
Kan vi åka hem?
Då har skolan precis börjat, och vi kan inte åka hit för allt.
Synd. Vårblomsfestivalen är min favorit.
Så farligt blir det nog inte. Lucky har ju flyttat förut.
Ja, du kan lära oss knyta nya band. Alltså inte knyta riktiga band...
-Det har jag redan koll på. -Jag hjälper gärna till!
Oroa er inte för nåt, PAL-gänget.
Jag vet allt om att flytta.
Jag kanske kan be mina föräldrar att skicka lite blommor.
Får de plats i ett kuvert?
Snart tillbaka, Spirit. Men var beredd.
Jag har en bra idé.
Att läsa och skriva är inte så svårt när man väl försöker.
Det är till och med kul om man skaffar böcker och brevpapper med små hästar på...
...och pennskrin med roliga suddgummin...
Ska du bara prata om skolmaterial igen?
Jag har ju sagt att jag inte gillar skolan
och jag vet inte vad material är för nåt, så det kvittar mig.
Vi börjar med några vanliga bokstäver, som K.
K är lite krokig och första bokstaven i "katt".
Klipp!
Vad gör du?
Förlåt.
Ville du inte lära dig läsa och skriva?
Jo!
Men det här är tråkigt. Kan du inte göra det lite roligare?
Man behöver en bra grund innan man kan ta sig an svårare ord.
Jag blir sömnig av grunder.
Okej, då testar vi det här.
Bokstäverna är våra bästa vänner
Allt blir roligt när man dem känner
Häng nu med, så ska du få se
A, B, C, D, E, F, G
H och I promenerar förbi
J och K...
Riktig vänskap går inte att mäta
Men bäst av alla är W, X, Y och Z
Visste du att jag kan somna med ögonen öppna?
Jag lärde mig det precis!
Då lärde du mig visst nåt.
Om inte ABC-sången inspirerar dig kommer inget att göra det.
Jag ger upp!
Nej, vänta! Snälla!
Du måste hjälpa mig.
Snälla, snälla!
Jag lovar att bättra mig.
Okej, vänta här.
Att undervisa Klipp är ett jobb för två.
Jag ordnar med skolmaterialet lite senare, Kate.
Hej då!
Nu ska vi ordna nåt riktigt speciellt till Pru och Abigail.
Det är inte hela världen att missa Vårblomsfestivalen, sa de.
Men de anar inte hur det kommer att kännas att flytta ifrån Miradero.
När jag flyttade gick jag miste om allt som hände i stan.
Som Emmas födelsedag. Det var hemskt!
Det vet inte om det än, men de lär känna likadant.
Jag ska se till att de inte grämer sig över allt de går miste om
genom att återskapa...
...Vårblomsfestivalen!
En sak i taget, vi börjar med blommorna.
Eftersom det inte är vår så är det inte riktigt blomstersäsong.
Kan vi inte hitta några vårblommor får vi göra egna.
-Hej, Winthrop. -Lucky?
-Glömde du att beställa nåt? -Nix.
Ni har väl inte fått kalla fötter vad gäller skolan?
Jag borde inte ha skickat iväg beställningarna!
Jag visste att ni kanske skulle ångra er...
Nej, vänta! Jag ska börja skolan. På riktigt den här gången.
Det tror jag när jag ser det. Vad vill du, då?
Jag vill köpa allt kräppapper ni har.
Jag har nog lite där ute. Ska du lära dig origami, som Abigail?
Typ. Jag ska skapa en egen Vårblomsfestival till Pru och Abigail
eftersom vi missar den.
Just det!
Nu när du ändå är här, kan du tänka dig att provsmaka en sak?
Är det...jordnötssmör?
Ja! Eget recept.
Jag ska vara med på Stadsfestivalen i år. Det skulle ni ha gillat!
Stadsfestivalen!
Jag har inte ens tänkt på att vi missar Stadsfestivalen också.
Pru och Abigail blir så ledsna
när de inser att vi missar fyrverkerierna, tårtlotteriet och paraden.
Jag behöver den där glassen, Winthrop.
Jag har bara gjort en sats.
Jag ska ut, mamma.
Ska vi ta en sväng, tjejen?
Hej! Jag såg dig inte.
Vad du skräms! Vad håller du på med?
Jag ville bara hälsa på min goda vän Chica Linda.
Skulle inte du ha lektion med Klipp?
Du gav upp, eller hur?
Nej!
Jo.
Jag visste det! Att undervisa Klipp är en mardröm.
Jag vill inte säga "vad var det jag sa"...
Jo, jag vill säga det.
Du hade helt rätt, jag förstår inte hur jag tänkte.
Jag tror inte att nån på hela planeten kan lära Klipp att läsa. Inte ens du, Pru.
Vänta nu, jag är faktiskt en riktigt bra lärare.
Jag lärde Mary Pat och Bianca att läsa.
Men du anar inte! Klipp är inte som Mary Pat och Bianca.
De skötte sig, Klipp är en riktig utmaning.
Han är obildbar!
Ingen unge är obildbar, inte ens Klipp. Jag slår vad om att jag fixar det.
Det behöver du inte, Pru. Det är så jobbigt.
Det fixar jag.
Om Klipp ska lära sig att läsa och skriva, så ska han få den bästa läraren.
Toppen! Då sätter vi igång. Klipp sitter i skolan och väntar på oss.
Ställ glassen där borta, Spirit. Då så...
Vårblomsfestivalen har blivit en Stadsblomsfestival.
Det kommer tjejerna att gilla. Nu ska jag göra blommor...
Det måste vara mer...
Så!
Vi får fortsätta sen.
Jag vill låna lampor till ladan.
Då ser det ut som Stadsfestivalen här inne!
Ska vi rida ut igen då, killen?
Många påstår att det är lätt att läsa om man bara försöker.
Då har de inte lagt manken till. Läsning är inget för småbarn. Det ska vara svårt.
Det menar du inte?
Menar du att jag ska läsa allt det här? Hur mår din hjärna?
Så klart inte. Vi börjar med nåt enklare.
Absolut inte! Det bästa sättet är att dyka i huvudstupa
och blunda.
Svåra ord och långa meningar gör att man vänjer sig.
Sen blir det lätt som en plätt med korta ord.
Okej...
Om jag lär mig de där orden...
...får jag plättar?
Hej, Lucky och Spirit. Vad har ni på hjärtat?
Kan vi få låna din ljusslinga? Jag ska anordna en fest åt Pru och Abigail
eftersom de missar Vårblomsfestivalen och Stadsfestivalen.
Och Höstbrasan. Riktigt synd!
Ni får gärna låna mina lampor. Jag hämtar dem.
Hur kunde jag glömma Höstjakten, Spirit?
Får jag låna en sak till, Althea?
Jag vet att det känns överväldigande, men det är ju för Pru och Abigail.
Dessutom så är det bara en Höst-Vår-Stadsfest...och jakt.
Det fixar vi.
Men vi behöver nog ett par saker till.
Äppelplockarfesten.
Pajbakningstävlingen.
Snöbollsyran.
-Midsommarmarknaden. -Grävlingsdansen.
-Månkakstävlingen. -Vinterallsången.
Vi klarar det, Spirit. Det känns mycket, men Höst-Vår-Stadsplockar-festivalen
och Midsommar-Pajbaknings-Snögubbe-festen är på gång!
Jag blir trött bara av att säga namnen.
Men Pru och Abigail kommer att uppskatta det när vi är i skolan.
De ska inte behöva missa nån av Miraderos festligheter.
Vi har en timme på oss innan de kommer. Då måste ladan vara perfekt.
Sätt igång.
"Ka...
Ka..."
Fortsätt gå! Blodflödet till hjärnan gör att man tänker bättre.
"Kat..."
-Fortare! Höga knän! -"Ka..."
Spring! Nu springer vi! Snart så!
"Katastrof."
-Kom igen. -Abigail!
Säg inte ordet, då är det ingen vits.
Jag lärde mig ändå ingenting.
Du har för svåra metoder!
Och du har för tråkiga metoder!
Och några plättar ser jag inte!
Lägg av nu, Klipp! Upp, soldat!
Vill du ta det lite lugnare och repetera de bokstäver du kan?
Vi är klara.
Ville du inte lära dig?
Jag orkar inte mer! Nu får jag inte gå ut på en enda av mina raster.
Ni är världens sämsta lärare!
-Jag har ju lärt många att läsa. -Inte på det här sättet, hoppas jag.
-Du förstörde för mig. -Du gjorde det för svårt.
Det är så man lär sig! Han lär sig inget om du säger svaren.
Svaren? Hur ska man kunna svaren när man springer?
-Det är en teknik! -Den är förvirrande, jobbig och svettig!
Inte alls! Ta "katastrof", till exempel.
Om man förstår ordet kan man dela upp det i stavelser: ka-ta-strof.
Eller så börjar man med kat- och så lägger man till resten: kat-astrof.
Vill du inte ha min hjälp borde du inte ha bett mig.
Vill du inte hjälpa till borde du inte ha kommit!
-Jag rår inte för att Klipp är obildbar! -Med din metod, ja!
Eller din! Vi frågar honom, så får vi se.
Typiskt.
Den ska dit. Och lamporna här borta.
Blommorna! Jag har glömt dem!
Jag viker dem snabbt, så blir jag snart klar.
Klar!
En klar... Det här blir säkert...
...toppen.
-Lucky? -De är här! Vad ska vi ta oss till?
-Är allt bra med henne? -Är allt bra med ladan?
Hej, PAL-gänget! Vad har ni för er?
Du sa att vi skulle få en överraskning.
Kom tillbaka senare.
Vad du än har där inne så är det säkert toppen.
Du har ju jobbat på det hela dagen. Vill du inte visa oss?
Nej! Ni får inte gå in förrän i morgon.
Eller om två veckor.
Får vi inte använda ladan på två veckor?
Nej, PAL-gänget! Nej!
Ta-da...
Vad har hänt, Lucky?
Har det varit jordbävning här? Och en virvelvind?
Har vi blivit tvärtom-rånade? Jag känner inte igen alla de här sakerna.
Jag började planera en Vårblomsfestival i dag.
Sen insåg jag att vi missar fler festligheter.
Så det blev en Höst-Vår-Stadsplockar-festival
och en Midsommar-Pajbaknings- Snögubbe-Fest.
Det blev inte alls bra. Förlåt.
Försökte du återskapa alla festligheter för vår skull?
Varför det?
-Så att ni inte skulle känna er utanför. -Tack, Lucky.
Men vi känner oss inte utanför.
Vi vet att vi går miste om en del när vi åker iväg.
-Det gör inget. -Det gör det visst!
Ni har aldrig flyttat, men det har jag.
Det är jättejobbigt! Man missar allt!
Är det nåt som är fel, Lucky?
När vi åker iväg till skolan kan vi inte komma hem så fort det är fest.
Gruvar du dig för att åka till Palomino Bluffs? Handlar det om det?
Va? Nej!
-Jag ser fram emot skolan! -Vad är det då?
Jag vet inte. Det är svårt att förklara.
Jag måste ta en ridtur. Förlåt för det här med ladan.
Jag städar när jag kommer tillbaka.
Ska vi rida efter henne?
Nej, låt henne lugna sig.
Lucky sa att hon skulle städa, men vi kan väl plocka lite?
Jag har en bättre idé.
Vi behöver ett par grejer från Winthrop, sen kan vi sätta igång.
Uppfattat.
Hallå!
Hejsan! Jag såg inte er.
Tur att vi hittade dig, Klipp. Vi vill be om ursäkt.
Förlåt för att vi inte lärde dig att läsa. Vi ska gottgöra dig.
Med lite glass till plättarna, kanske?
Bättre upp! Jag lovar att öva med dig varje dag tills vi ska åka.
-Hela dagarna. -Jag med. Vi ska samarbeta.
Det är lugnt. Jag har nog lärt mig några ord.
"Klipp är obildbar."
Har du skrivit ner vårt gräl?
Det var det roligaste på hela dagen.
Jag ville minnas det, så jag skrev ner bitar av det.
Vi lyckades! Vi lärde dig!
Nej! Er undervisning var ka-a-trofé.
Du, Klipp. Nu när du är en fullfjädrad ordsmed,
vad sägs om en första skrivuppgift?
Jag vet inte vad det är med mig, pojken.
Så här nervös var jag inte när vi skulle till Tides Run.
Jag var så fokuserad på att förbereda dig att jag inte tänkte på Miradero.
Miradero är mitt hem. Jag kommer att sakna det.
Inte bara platsen, utan allting.
När jag flyttade från stan lämnade jag mina vänner och alla traditioner.
Nu måste jag göra det igen, men den här gången blir det utan pappa.
Och Kate och faster Cora...
...och Polly.
Ingen fara, Spirit. Det är bara jobbigt att gå vidare.
Vi tar en omväg hem.
Vad är det här?
Välkommen till Festivalernas festival i Miradero!
Vi firar Miraderos alla traditioner på en och samma kväll.
FESTIBALERNAS FESTIBAL!
Har ni gjort allt det här?
-Det är så fint. -Vi har fått hjälp.
Alla som du har pratat med gillade din idé
och ville hjälpa till.
Jag har gjort blommorna. Jag kan dem superbra nu!
Nu vill jag inte göra fler på väldigt länge.
Välkommen till Festibalernas festibal!
Jag har gjort skylten.
Även om vi inte saknar festligheterna, så kommer vi att sakna Miradero.
Men vi gör det tillsammans.
Jag hoppas att jag minns hela den här kvällen när vi ger oss av.
Det ska vi nog kunna ordna.
Vi vet att du är orolig för att missa saker här, sötnos.
Du kommer att skapa egna minnen på skolan.
Du lär ha fullt upp och få lära dig massor
så du kommer inte att hinna tänka på att du saknar oss.
Vi kommer att sakna dig.
Det här är en minnesbok.
Jag har haft en sån sen jag var liten för att föreviga allt jag varit med om.
-Nu kan du göra likadant. -Tack, faster Cora.
Jag ska skriva i den varje dag.
Din kamera?
Den är din nu. Du måste berätta om alla era äventyr.
Och en bild säger mer än tusen ord i den där minnesboken.
Fantastiskt. Tack.
Hej, Polly!
Hon har varit i farten hela dagen.
Lucky!
Lucky.
Hon sa mitt namn!
Det har hon inte gjort förut.
Det känns sorgligt att lämna Miradero.
Men jag ser fram emot att lära mig om nya traditioner.
Det bästa med Miradero är inte festligheterna, utan människorna.
Min familj.
Som tur är ska delar av den följa med.
Miradero kommer alltid att vara mitt hem.
Och det kommer alltid att finnas kvar.